Žijeme v 21. storočí, náš štát, ako tu bolo povedané, je členom Európskej únie a členom NATO a zdanlivo všetky fundamentalistické a neznášanlivé či už výzvy, alebo konania by teda nemali nachádzať úrodnú pôdu, aby z nej vzišla pozitívna odozva, ale, žiaľ, opak je pravdou. Každá takáto iniciatíva našla a nachádza odozvu v určitej skupine ľudí a zvlášť na národnostne zmiešaných územiach. Hovorí o tom celá história ľudstva, ba i nedávna história poslednej vojny v Európe, ktorá sa udiala na konci 20. storočia v Juhoslávii. Kto by pred jej vypuknutím predpokladal, že sa rozrastie do takých absurdných rozmerov? Kto by predpokladal, že zo štátu, kde vládla tolerancia, sa stane priestor pre nenávistné besnenie, dokonca i v rodinách, ak boli založené na viacnárodnostnom princípe? Kto by veril, že sused zabije suseda len preto, že nemá tú príslušnú národnosť? Kto tu seje vietor neznášanlivosti až tak, že napríklad, že na obyčajnom futbalovom stretnutí minulý týždeň v Dunajskej Strede služba, ktorá sa má starať o poriadok na ihrisku, používa boxery, obušky, kopanie, pľutie na tých druhých? Nebolo to o športe, bolo to o vášňach. A je to škoda, škoda pre obidve strany. Treba sa nečinne prizerať, ako sa posúva hranica, ktorej prelomením začne búrka, ktorá nás všetkých môže zmiesť? Na záver poviem len toľko, že skutočne, ako to povedal pán predseda Mečiar, treba kričať o zodpovednosti k ľuďom, o zodpovednosti k pokojnému prežívaniu všetkých na tomto území. Ďakujem.
Kritika situácie v Dunajskej Strede  Hovorí, že sme členok EÚ s tým, že teda by nemali byť telerované neznašanlivé prejavy. Kritika udalosti