Vážený pán podpredseda Národnej rady, vážení páni ministri, dámy a páni, pri tomto bode je príležitosť diskutovať na tému, o ktorej sme diskutovali aj minulý týždeň, predminulý týždeň v Národnej rade na medzinárodnej konferencii, ktorú organizovala Národná rada v súvislosti s prijímaním eura na Slovensku. Takže niektorí kolegovia sme sa tam stretli a diskutovali sme vlastne aj o obsahu tohto materiálu, ktorý teraz prerokúvame. A dovoľte mi, aby som za Kresťanskodemokratické hnutie možno pre niekoho zopakoval alebo zvýraznil, alebo zdôraznil náš dlhodobo známy postoj, ktorý k otázke prijímania eura na Slovensku máme. Pre Slovensko aj pre Európsku úniu je užitočné, že Slovensko je členom Európskej únie. Faktom ale je, že sú veľké rozdiely medzi členskými krajinami, najmä medzi tými, ktoré sú starými členmi Európskej únie a medzi tými, ktorí vstúpili nedávno. Najmä v ekonomickej oblasti Slovensko a východné krajiny zaostávajú aj vďaka tomu, že sme tu mali experiment komunistického režimu. Samozrejme, tie príčiny sú hlbšie, ďalekosiahlejšie a Slovensko napriek úspešne realizovaným reformám predchádzajúcej vládnej koalície a vysokému ekonomickému rastu stále zaostáva a tiež zaostáva veľmi výrazne aj v životnej úrovni, aj v zamestnanosti, aj v úrovni miezd a bude trvať veľa, veľa rokov, kým dobehneme náskok starých členských krajín. Vstupom do Európskej únie v roku 2004 sme sa nestali automaticky aj členom eurozóny práve z dôvodu nedostatočnej pripravenosti, nedostatočnej ekonomickej vyspelosti Slovenska. Dnes je už situácia zasa iná, dnes sme už v čakárni, obrazne povedané, na prijatie eura od 1. januára 2009. Hneď v úvode svojho vystúpenia chcem zdôrazniť, že krajina s takou nízkou mierou konvergencie, akú má dnes Slovensko, do eurozóny ešte nevstupovala. Určite sa zhodneme, aj opozícia aj koalícia, na jednom, že máme spoločný záujem, aby naša krajina bola prosperujúcou a že chceme dobehnúť, ale v dobrom zmysle slova, vyspelejšie krajiny Európskej únie. Zámer dobiehať a dobehnúť iných, dostať sa na rovnako vysokú ekonomickú úroveň je veľmi zložitá a náročná úloha. Bez rizika nie je riadenie krajiny, aj keď má táto vysoký ekonomický rast a vláda môže robiť samostatnú menovú politiku. Dnes sa nám darí približovať sa vyspelým ekonomikám a nás v Kresťanskodemokratickom hnutí to teší. A mohli by sme tak pokračovať ďalej. Pomaly a isto. Otázka pre KDH nestojí dnes tak, či euro áno, alebo nie. Vstupom do Európskej únie sme prijali záväzok vstúpiť do menovej únie, nezaviazali sme sa však vtedy žiadnym konkrétnym termínom. Otázka pre nás stojí: Kedy je euro pre Slovensko výhodné? Alebo inak. Vstúpiť by sme mali vtedy, keď je to pre nás maximálne výhodné. Tak je to aj s ovocím. Keď je zrelé, vtedy je z neho maximálny úžitok a trhať nezrelé ovocie je nerozumné a môže to byť aj škodlivé. Túto parabolu som použil, pretože urýchľovanie prijatia eura sa môže aj takto prejaviť aj v reálnom živote. Poklesom životnej úrovne značnej časti obyvateľstva, najmä tých zraniteľnejších – dôchodcovia, rodiny s viacerými deťmi, nezamestnaní, invalidi. Projekt spoločnej meny v Európskej únii má svoje riziká, aj preto sa nie všetky krajiny zapojili do tohto projektu. A nemyslím tým len nové členské krajiny. A tiež vidieť aj postoj niektorých nových členských krajín, ktorý je skôr zdržanlivý a z pochopiteľných dôvodov. Projekt spoločnej meny je projekt skôr politický ako ekonomický. KDH malo a má zdržanlivý postoj k zavedeniu eura od samého začiatku diskusií na túto tému, najmä pre riziká pre krajinu s tým spojené. Nielen strata vlastnej meny a samostatnej menovej politiky, ale i strata alebo zníženie konkurencieschopnosti z dôvodu urýchľovania ekonomickej integrácie na chybnom základe. Myslím tým na riadenú harmonizáciu, preregulovanosť, nízku pružnosť podmienok i subjektov na jednotlivých trhoch, osobitne trhu práce. Zhodou okolností teraz je v tlači, teda správa Európskej komisie zo včerajšieho dňa práve o tom, je to isté upozornenie pre vládu Slovenskej republiky, ako trh práce je rizikom na Slovensku pre prijatie eura, pretože sú veľké regionálne rozdiely, nízka mobilita pracovnej sily. Oni, samozrejme, zabudli aj na isté bariéry, ktoré sú aj na medzinárodnom trhu práce, ale o tých neskôr. Dnes ako-tak dobiehame tých, čo sú pred nami, aj Česko, aj iné západné krajiny a približujeme sa vyspelým krajinám najmä reálnym posilňovaním koruny. Dobiehať ekonomicky silnejších bez vlastnej meny a s eurom môže byť oveľa, oveľa ťažšie. Vysoký ekonomický rast sa dnes premieta do silnejúcej koruny. Pri eure sa bude premietať do inflácie, do inflačných tlakov. Napriek aktuálnemu, niekoľkonásobne rýchlejšiemu ekonomickému rastu Slovenska, ako je priemer Európskej únie, je úroveň reálneho približovania stále nízka. Súčasťou tohto približovania, súčasťou konvergencie je i posilňovanie koruny a toto bolo v predchádzajúcich rokoch veľmi výrazné. Aj stratou možnosti robiť vlastnú menovú politiku sa reálna konvergencia nezvýši, skôr spomalí. Menovú politiku Európskej centrálnej banky ovplyvňujú viac veľké ekonomiky eurozóny ako malé. Aj výšky úrokových sadzieb vhodné pre tieto krajiny nemusia byť výhodné pre Slovensko. Viem si predstaviť, kto bude úspešnejší v Európskej centrálnej banke, či náš minister financií alebo francúzsky prezident. Na to, aby sme videli, že dobiehať iné štáty s našou vlastnou menou, je možné a že je to rýchlejšie, netreba cestovať do zahraničia. Stačí sa pozrieť do vlastnej peňaženky. Aj keď mzdy nerastú, ako by si jednotlivec želal, môžeme si z roka na rok kúpiť viac tovarov či služieb, zvyšovať životnú úroveň permanentným spevňovaním kurzu koruny. Vstupom do eurozóny toto končí. Mzdy, dôchodky, úspory sa jednorazovo a definitívne prepočítajú v schválenom výmennom kurze. Aj to je určite jeden z dôvodov, prečo rastie počet „odporcov“ rýchleho prijatia eura na Slovensku. Myslím teraz na prieskumy Fokusu ešte z konca minulého roka, keď viac respondentov, aj keď je to len tesná väčšina, hodnotí prechod na euro skôr negatívne. V otázke zavedenia eura pre úplnosť ale uvádzam aj jeho vplyv na celú ekonomiku, len mierne prevažujú optimisti 43 % na 42. No a teraz k tým bariéram, ktoré som už spomenul na začiatku. Slovensko napriek nášmu členstvu v Európskej únii, v schengenskom priestore nie je úplne rovnoprávnym členom Európskej únie. Stále existujú bariéry zo strany silných vo forme tzv. prechodných ustanovení, ktorými bránia voľnému pohybu osôb v celom európskom priestore. Bariéry silných, ktorí akoby sa báli vyrovnávania rozdielov. Naši ľudia sa nemôžu zamestnať v Rakúsku, v Nemecku bez pracovného povolenia a tieto prechodné ustanovenia sú zatiaľ dohodnuté a budú platiť do roku 2011. Kresťanskodemokratické hnutie, alebo presnejšie, jeho najvyšší orgán Rada KDH 23. októbra 2004, bolo to v Brusne v Bystrickom kraji, odporučilo svojim ministrom vo vláde, vtedy sme boli súčasťou vládnej koalície, nehlasovať za vstup Slovenska do ERM2, pokiaľ existujú prechodné ustanovenia zo strany členských krajín Európskej únie voči Slovensku. Problém Európskej menovej únie je však oveľa zložitejší a tkvie aj v nepripravenosti samej Európy na menovú úniu. Obrovským rizikom sú rozdielne sociálne systémy a konflikt medzi nimi a potrebami menovej únie. Problémom do budúcna je i kontrolovateľnosť či účinnosť menovej politiky na centrálnej úrovni. Harmonizačné snahy aj v iných oblastiach, harmonizovanie daňových základov napríklad, povedú k vyšším daniam a budú pre Slovensko skôr brzdou ekonomického rastu a rastu životnej úrovne. Váha nášho hlasu v Európskej centrálnej banke pri rozhodovaní bude menej ako 1 %. Problémy a riziká sú však aj pragmatické v štruktúre produkcie a zamestnanosti na Slovensku, ktorá je závislá od niekoľkých cyklicky zraniteľných odvetví, ďalej v nízkej mobilite pracovnej sily a nedostatočnej pružnosti trhu práce. Ďalej, to som už spomenul, pri skorom vstupe s podhodnoteným kurzom riziko strát na úsporách, zvýšený tlak na rast cien, najmä služieb a inflácie, vyššie riziko negatívnych dopadov externých šokov na ekonomiku Slovenska, ktorú ovplyvňuje niekoľko, najmä niekoľko podnikateľských subjektov. A sú to cyklicky zraniteľné odvetvia. To, že sme veľmoc na výrobu automobilov, to môže byť práve v niektorých obdobiach veľmi, veľmi veľkým rizikom. KDH je stranou, ktorá v bývalej vládnej koalícii podporovala plnenie podmienok na prijatie eura. Pre nás však neznamená, že ak ich plníme, treba do eurozóny vstúpiť čo najrýchlejšie. Maastrichtské kritériá, kritériá Paktu stability sú pre nás skôr synonymom rozumných, zodpovedných makroekonomických a štrukturálnych politík. Aj preto sme v žiadnom z našich návrhov, či to bolo rokovanie o štátnom rozpočte alebo pri iných legislatívnych iniciatívach v Národnej rade, nenavrhovali nič také, čo by plnenie týchto kritérií ohrozovalo. A podporujeme i terajšiu vládu v dodržiavaní tohto paktu, pretože nebyť tohto záväzku, ktorý si súčasná vládna koalícia osvojila po predchádzajúcej vláde, Slovensko v rukách populistickej a nezodpovednej vlády by sa mohlo opäť ocitnúť v ekonomickej kríze podobnej tej z roku 1994 – 1998. Uvedomujeme si, že rozhodnutie o našom vstupe je aj v rukách iných – Európska komisia, Európska centrálna banka, Európsky parlament – a preto, ako som aj na konferencii povedal, dámy a páni, nič nie je ešte stratené. Prípadné nie pre Slovensko v tejto otázke zo strany Európskej únie nebude ani pre KDH a verím, že ani pre iných žiadna katastrofa. Urýchlené prijatie eura na budúci rok nepovažujeme za správne rozhodnutie. Nie je pre Slovensko nevyhnutnosťou, môže byť škodlivé aj pre ekonomiku, aj pre väčšinu občanov a skôr ho chápeme ako otázku politickej prestíže a nástroj politickej centralizácie Európy. Neskorší vstup Slovenska do Európskej menovej únie s pripraveným Slovenskom alebo lepšie pripraveným Slovenskom a lepšie pripravenou Európskou úniou je lepším riešením aj pre Slovensko, aj pre Európsku úniu. Dámy a páni, dovolím si predložiť aj návrh
Kritika skorého zavádzania euro v SR
 Vysoká miera skepsy k eurozóne, z časti ako kritika slabej pripravenosti, ale aj kritika menovej únie - rozhodujú staré členské krajiny - negatívny tón