Vzhledem k tomuto odstavci o studené válce, proč se Sověti stáhli z války v Afghánistánu?
Context:Po druhé světové válce byly části východní a střední Evropy, včetně východního Německa a východních částí Rakouska, obsazeny Rudou armádou podle Potsdamské konference. V satelitních státech východního bloku byly zřízeny nezávislé komunistické vlády. Poté, co se stal druhou světovou jadernou velmocí, Sovětský svaz založil alianci Varšavské smlouvy a vstoupil do boje o globální nadvládu, známé jako studená válka, s soupeřícími Spojenými státy a NATO. Po Stalinově smrti v roce 1953 a krátkém období kolektivní vlády, nový vůdce Nikita Chruščov odsoudil Stalina a zahájil politiku de-stalinisace, uvolnění mnoha politických vězňů z pracovních táborů Gulagu. Obecné uvolnění represivní politiky se později stalo známým jako Chruščovské odmrazování. Současně napětí studené války dosáhlo vrcholu, když se dva soupeři střetli kvůli nasazení raket Jupiter Spojených států v Turecku a sovětských raket na Kubě.  V roce 1957 vypustil Sovětský svaz první umělou družici na světě, Sputnik 1, a tím zahájil věk vesmíru. Ruský kosmonaut Jurij Gagarin se stal prvním člověkem, který obíhal kolem Země na palubě vesmírné lodi Vostok 1 12. dubna 1961. Po svržení Chruščova v roce 1964 následovalo další období kolektivní vlády, dokud se nestal vůdcem Leonid Brežněv. Éra sedmdesátých a počátkem osmdesátých let byla později označena jako éra stagnace. Kosyginova reforma z roku 1965 měla za cíl částečnou decentralizaci sovětské ekonomiky. V roce 1979, po komunistické revoluci v Afghánistánu, sovětské síly napadly zemi, což nakonec začalo sovětsko-afghánskou válku. V květnu 1988 Sověti začali stáhnout z Afghánistánu, kvůli mezinárodnímu odporu, trvalé protisovětské partyzánské válce a nedostatku podpory sovětských občanů.  Od roku 1985 zavedl poslední sovětský vůdce Michail Gorbačov, který se snažil provést liberální reformy sovětského systému, politiku glasnosti (otevřenosti) a perestrojky (přestavby) ve snaze ukončit období hospodářské stagnace a demokratizovat vládu. To však vedlo k vzestupu silných nacionalistických a separatistických hnutí po celé zemi. Před rokem 1991 byla sovětská ekonomika druhou největší na světě, ale v posledních letech vstoupila do krize.  V roce 1991 se začaly šířit ekonomické a politické nepokoje, když se pobaltské státy rozhodly odtrhnout od Sovětského svazu. Dne 17. března se konalo referendum, ve kterém drtivá většina zúčastněných občanů hlasovala pro změnu Sovětského svazu na obnovenou federaci. V červnu 1991 se Boris Jelcin stal prvním přímo zvoleným prezidentem v ruské historii, když byl zvolen prezidentem ruské SFSR. V srpnu 1991 vedl pokus o převrat členy Gorbačovovy vlády, zaměřený proti Gorbačovovi a zaměřený na zachování Sovětského svazu, ke konci Komunistické strany Sovětského svazu. Dne 25. prosince 1991 se po rozpadu Sovětského svazu spolu s současným Ruskem zrodilo čtrnáct dalších postsovětských států.
Sověti se stáhli z sovětsko-afghánské války, která začala v květnu 1988, kvůli mezinárodnímu odporu, trvalé protisovětské partyzánské válce a nedostatku podpory sovětských občanů.