Extraure les seccions bàsiques de competició universal del triatló en ordre, i explicar cada secció.
Context:Mentre que les regles específiques per al triatló poden variar depenent de l'òrgan de govern (per exemple, el Triatló Mundial, USA Triathlon), així com per a un lloc de cursa individual, hi ha algunes regles universals bàsiques. Tradicionalment, el triatló és un esport individual i cada atleta competeix contra la pista i el rellotge pel millor temps. Com a tal, els atletes no poden rebre assistència de ningú més fora de la cursa, amb l'excepció dels voluntaris d'ajuda sancionats per la cursa que distribueixen menjar i aigua al camp.   Zona de transició (bicicletes) del Triatló d'Hamburg, 2002 Els triatlons es cronometren en cinc seccions seqüencials:  des de l'inici de la natació fins a l'inici de la primera transició (temps de natació); des del començament de la primera transició fins al final de la primera transició (temps T1); des de l'inici del ciclisme fins al final de la etapa de ciclisme (temps de ciclisme); des del començament de la segona transició fins al final de la segona transició (temps T2); Finalment, des de l'inici de la cursa fins al final de la cursa, moment en el qual el triatló s'ha completat. Els resultats solen ser publicats en llocs web oficials i mostraran per a cada triatleta el seu temps de natació; temps de cicle (amb transicions incloses); temps de carrera; i temps total. Algunes races també publiquen temps de transició per separat.  Altres regles del triatló varien d'una cursa a l'altra i generalment inclouen descripcions de l'equip permès (per exemple, es permeten vestits de neu en els esdeveniments de l'USAT en l'etapa de natació d'algunes curses quan la temperatura de l'aigua és inferior a 25,6 ° C (78,1 ° F)), i prohibicions contra la interferència entre atletes. A més, l'ús de les aletes o d'altres ajuts de propulsió i flotació són il·legals en el triatló i poden resultar en desqualificació.  Una regla relacionada amb la cama de la bicicleta és que el casc del competidor s'ha de posar abans que el competidor monti (o fins i tot pren possessió, en certes jurisdiccions) la bicicleta, i ha de romandre fins que el competidor hagi desmontat; el competidor no pot estar obligat a portar el casc quan no està a la bicicleta (per exemple, mentre repara un problema mecànic). El no compliment d'aquesta regla resultarà en desqualificació. A més, durant el cicloturisme, totes les bicicletes només han de ser impulsades per la força i la potència humana. A part d'empenyar una bicicleta, qualsevol acció de propulsió provocada per l'ús de les mans està prohibit. En cas de mal funcionament de la bicicleta d'un competidor poden continuar amb la cursa sempre que ho facin amb la seva bicicleta a remolcar. També hi ha regles estrictes pel que fa a la línia de munt de bicicleta. Els competidors no poden començar a pedalar la seva bicicleta fora de la transició fins que estiguin sobre una línia clarament marcada. Montar la bicicleta abans d'això pot comportar una penalització (exemple: una penalització de temps de 15 segons als Jocs Olímpics de Londres 2012 va ser imposada a Jonathan Brownlee, un competidor de Gran Bretanya, per muntar la seva bicicleta massa aviat).  Altres penalitzacions de temps poden ser incorrudes durant la cursa per, entre altres coses, dibuixar en la bicicleta en una cursa no-drafada, passar indeguda, llençar residus en la pista i conducta no esportiva.
Els triatlons es cronometren en cinc seccions seqüencials. Des de l'inici de la natació fins a l'inici de la primera transició (temps de natació). L'ús de les aletes o altres ajuts de propulsió i flotació són il·legals. Des de l'inici de la primera transició fins al final de la primera transició (temps T1). Des de l'inici del ciclisme fins al final de la etapa de ciclisme (temps de ciclisme). El casc del competidor s'ha de posar abans que el competidor monti la bicicleta, i ha de romandre fins que el competidor hagi desmontat. Des de l'inici de la segona transició fins al final de la segona transició (temps T2) Finalment, des de l'inici de la cursa fins al final de la cursa, moment en què el triatló s'ha completat.