Descrieți flexibilizarea cantitativă în 3 puncte sau mai puțin.
Context:Relaxarea cantitativă (QE) este o acțiune de politică monetară prin care o bancă centrală achiziționează cantități prestabilite de obligațiuni guvernamentale sau alte active financiare pentru a stimula activitatea economică. Relaxarea cantitativă este o formă nouă de politică monetară care a intrat în aplicare pe scară largă după criza financiară din 2007-2008. Aceasta are scopul de a atenua o recesiune economică atunci când inflația este foarte scăzută sau negativă, ceea ce face ca politica monetară standard să fie ineficientă. Strângerea cantitativă (QT) are efectul opus, în cazul în care, din motive de politică monetară, o bancă centrală vinde o parte din deținerile sale de obligațiuni de stat sau alte active financiare.  În mod similar cu operațiunile convenționale de piață deschisă utilizate pentru punerea în aplicare a politicii monetare, o bancă centrală implementează relaxarea cantitativă prin achiziționarea de active financiare de la băncile comerciale și de la alte instituții financiare, crescând astfel prețurile acestor active financiare și scăzând randamentul acestora, în timp ce crește în același timp oferta de bani. Cu toate acestea, spre deosebire de politica normală, relaxarea cantitativă implică, de obicei, achiziționarea de active mai riscante sau pe termen mai lung (mai degrabă decât obligațiuni guvernamentale pe termen scurt) cu sume predeterminate la scară largă, pe o perioadă de timp prestabilită.  Băncile centrale recurg de obicei la relaxarea cantitativă atunci când rata lor nominală a dobânzii se apropie de sau atinge zero. Ratele de dobândă foarte scăzute induc o capcană a lichidității, o situație în care oamenii preferă să dețină numerar sau active foarte lichide, având în vedere randamentele scăzute ale altor active financiare. Acest lucru face dificil ca ratele dobânzii să scadă sub zero; autoritățile monetare pot utiliza apoi relaxarea cantitativă pentru a stimula în continuare economia, mai degrabă decât să încerce să reducă în continuare rata dobânzii.  Easingul cantitativ poate contribui la scoaterea economiei din recesiune și la asigurarea faptului că inflația nu scade sub obiectivul de inflație al băncii centrale. Cu toate acestea, programele de QE sunt, de asemenea, criticate pentru efectele și riscurile lor secundare, care includ politica de a fi mai eficientă decât intenționată în acțiunea împotriva deflației (care duce la o inflație mai mare pe termen lung) sau de a nu fi suficient de eficientă dacă băncile rămân reticente în a împrumuta și potențialii împrumutători nu sunt dispuși să împrumute. Ușurarea cantitativă a fost, de asemenea, criticată pentru creșterea prețurilor activelor financiare, contribuind la inegalitate. Ușurarea cantitativă a fost întreprinsă de unele bănci centrale majore din întreaga lume în urma crizei financiare globale din 2007-2008 și din nou ca răspuns la pandemia COVID-19.
1- Ușurarea cantitativă (QE) este o acțiune de politică monetară în care guvernul cumpără obligațiuni și alte active pentru a menține rata dobânzii pe termen lung la un nivel scăzut pentru a stimula economia.  2- A fost introdusă după marea criză financiară (GFC) din 2008.  3- Contribuie la inegalitate prin creşterea activelor financiare.