A szépség objektív vagy szubjektív?
A vélemények ebben a kérdésben emberenként változnak. Statisztikailag, a preferenciák mintája könnyen látható abban, amit az emberek szépnek tartanak. Ennek a jelenségnek a nyilvánvaló példája a nők és a férfiak szépségértéke. Úgy tűnik, a társadalom egyetért abban, hogy milyen külső és belső tulajdonságok minősíthetnek valakit szépségnek. A szépség mércéjét az embereken túlra is kivetítik, az állatfajtákra, például a macska kiállításokon. Úgy tűnik, hogy van kapcsolat a szépség és a tökéletesség között. Például egy rózsát, amelynek sok szirpéje van, és nincs se könny, se karcolás, általában szebbnek tekintik, mint egy olyan rózsát, amelynek kevesebb, láthatóan romlott szirpéje van. A tökéletesség kérdése azonban problémát is vet fel, mivel nehéz és vitathatatlanul lehetetlen meghatározni a tökéletességet. A szépség nem feltétlenül jelenti a tökéletességet. Például a nagy szemeket statisztikailag vonzóbbnak tartják, de biológiai céljuk szempontjából nem rendelkeznek felsőbbrendűséggel a kis szemeknél. Ezért a szépség és a tökéletesség egyaránt attól függ, hogy milyen perspektívából vagy célból vizsgálunk meg egy tárgyat.  Továbbá figyelembe kell venni azt a világos ingadozást is, amely évszázadokon és kultúrákon keresztül alakult ki abban, hogy mit tekintünk szépségnek. Például a divat és a művészeti stílusok folyamatosan változnak. Ezenkívül a vélemények sokfélesége azt sugallja, hogy nincs semmi, amit mindenki szépnek tartana, így még ha a többség egy adott tárgyat vagy dolgot is szépnek tart, a szépsége szubjektív marad, mert az állandóan változó preferencián alapul, nem pedig az objektív igazságon.