Витягнути імена людей, які вплинули на поезію Рубена Даріо
Context:Французька поезія була вирішальним впливом у становленні Даріо як поета. По-перше, романтики, особливо Віктор Гюго. Пізніше, і в вирішальній мірі, на Даріо вплинули парнасианці: Теофіл Готьє, Катулль Мендес і Хосе Марія де Ередія. Іншим вирішальним впливом був письменник прози та поезії, національний герой Куби Хосе Марті. Останнім визначальним елементом естетики Даріана є його захоплення символістами, особливо Полом Верленом. Перераховувати свою власну поетичну траєкторію в початковій поемі Cantos de vida y esperanza (1905) сам Даріо синтезував свої основні впливи, коли він стверджує, що він був "сильним з Гюго і двозначним з Верленом" ("con Hugo fuerte y con Verlaine ambiguo".)  У розділі "Palabras Liminares" в "Прозах" (1896) він вже написав абзац, який показує важливість французької культури у розвитку його літературної творчості:  Старий іспанець з білою бородою вказує на серію прославлених портретів: "Це - він каже - великий Мігель де Сервантес Сааведра, однорукий геній; це - Лопе де Вега, це - Гарчіласо, це - Кінтана". Я прошу його за благородного чоловіка Граціана, за Терезу Авільську, за відважного Гонгору і найсильнішого з усіх, Франсиско де Квеведо і Вільєгаса. Тоді я кажу: "Шекспіре! Данте! Гюго...! (і в моїй голові: Верлен...!) " Потім, коли прощаєтеся: "Старий, важливо сказати: моя дружина з моєї землі; моя коханка з Парижа".  Los raros - це ілюстративний том про літературний смак, який він опублікував в тому ж році, що і Prosas profanas, і присвятив коротко оцінити деяких письменників та інтелектуалів, до яких він відчував глибоке захоплення. Серед тих, хто в книзі ми знаходимо Едгар Алан По, Вільєрс де Л'Іль Адам, Леон Блой, Пол Верлен, Лаутреамонт, Еугеніо де Кастро і Хосе Марті (останній є єдиним, хто згадував, що написав свою літературну роботу іспанською мовою). Перевага французької культури більш ніж очевидна. Дар'о писав: "Модернізм - це не що інше, як іспанська версія і проза, які пройшли через тонке сіто хороших французьких віршів і хорошої французької прози". Відклавши набік свою початкову стадію, до Azul..., в якій його поезія багато вдячна великим іменям іспанської поезії XIX століття, таким як Нунес де Арсе і Кампоамор, Даріо був великим шанувальником Бекера. Іспанські теми добре представлені в його творчості, вже в "Просас профанас" і, особливо, після його другої поїздки до Іспанії в 1899 році. З усвідомленням сучасного іспанського упадку в політиці та мистецтві (захоплення, яке він поділяв з так званим поколінням 98), він часто надихався персонажами та елементами минулого. Що стосується авторів на інших мовах, варто згадати, що він відчував глибоке захоплення трьома письменниками зі Сполучених Штатів: Ральфом Уолдо Емерсоном, Едгаром Алланом По та Уолтом Вітманом. [ потрібна цитата ]
Віктор Гюго Теофіл Готьє Катуль Мендес Хосе Марія де Ередія Хосе Марті Пол Верлен Едгар Алан По Вільєрс д'Іл Адам Леон Блой Лаутреамонт Евгеніо де Кастро Ральф Уолдо Емерсон Уолт Вітман