Кое е по-важно, природата или възпитанието?
Аргументът "Природа срещу възпитание" съществува толкова дълго, колкото хората са били в състояние да обмислят сложните мисли. Дебатът за това дали природата (вътрешната природа, нагласата или предразположеността) или възпитанието (грижата, учението или обучението) на детето е по-отговорен за това кой или какво ще стане в живота като възрастен.  До голяма степен се смята, че хората са продукт на контекста (Nurture). Обстоятелствата, в които сме възпитани, имат значително влияние върху това, какви ще станем в по-късен живот. Но не е задължително да е толкова черно и бяло. Има безброй примери за деца, родени в изключително трудни обстоятелства, които са израснали добре, високо допринасящи членове на обществото.  В резултат на това би било разумно да се приеме, че природата е силен фактор, независимо от възпитанието (средата), в която е отгледан човекът. В края на краищата няма гаранция, че някой, който е израснал в домакинство, в което е имало насилие, сам ще започне да насилва другите. Значи природата е по-важна?  Трудността с дебата е, че никой индивид не е като друг. Експериментите за установяване на ефикасността на Nature vs Nurture са трудни за извършване. Не само от гледна точка на човешките права, но и от променлива гледна точка. Наистина има твърде много променливи, които трябва да се контролират, що се отнася до човешката природа, че всяко налагане на контрол върху елемента "въспитание" би било небалансирано.  При разглеждането на този въпрос е важно да се признае, че психологията на развитието все още е в ранните си етапи и да се разбере, че както Природата, така и възпитанието са необходими фактори в човешкото развитие.