Vyberte si mená ľudí, ktorí mali vplyv na poéziu Rubena Daria.
Context:Francúzska poézia mala rozhodujúci vplyv na Daríoho tvorbu ako básnika. Na prvom mieste, romantici, obzvlášť Victor Hugo. Neskôr a rozhodujúcim spôsobom Darío bol ovplyvnený parnassiancami: Théophile Gautierom, Catulle Mendèsom a José Mariou de Herediou. Ďalším rozhodujúcim vplyvom bol spisovateľ prózy a poézie a národný hrdina Kuby Jose Martí. Posledným určujúcim prvkom Dariánovej estetiky je jeho obdiv voči symbolistom, najmä Paulovi Verlaineovi. Keď Darío v úvodnej básni Cantos de vida y esperanza (1905) zopakoval svoju vlastnú poetickú trajektóriu, zhrnul svoje hlavné vplyvy, keď potvrdil, že bol "silný s Hugom a nejednoznačný s Verlaineom" ("con Hugo fuerte y con Verlaine ambiguo".)  V časti "Palabras Liminares" v Prosas Profanas (1896) už napísal odsek, ktorý odhaľuje význam francúzskej kultúry vo vývoji jeho literárnej práce:  Starý španiel s bielou bradou poukazuje na sériu slávnych portrétov: "Toto je - hovorí - veľký Miguel de Cervantes Saavedra, jednoruký génius; toto je Lope de Vega, toto je Garcilaso, toto je Quintana". Žiadam ho za vznešeného muža Graciána, za Terézu z Ávily, za statočného Góngoru a najsilnejšieho zo všetkých, Franciska de Queveda y Villegasa. Potom poviem: "Shakespeare! Dante! Dante! Hugo...! (a v mojej hlave: Verlaine...!) " Potom, keď sa rozlúčime: " - Starý muž, je dôležité povedať: moja žena je z mojej krajiny; moja milenka je z Paríža. "  Los raros je ilustratívny zväzok o literárnych vkusoch, ktorý vydal v tom istom roku ako Prosas profanas a venoval sa krátkemu rozmaznaniu niektorých spisovateľov a intelektuálov, voči ktorým cítil hlboký obdiv. Medzi tými, ktorí sa nachádzajú v knihe, nájdeme Edgara Allana Poea, Villiers de l'Isle Adam, Léona Bloya, Paula Verlaineho, Lautréamonta, Eugénia de Castra a José Martího (tento posledný je jediný, ktorý sa spomína, že napísal svoje literárne dielo v španielčine). Dominancia francúzskej kultúry je viac než zrejmá. Darío napísal: "Modernizmus nie je nič iné ako španielska básnička a próza, ktoré prešli jemným sítom dobrého francúzskeho básnička a dobrej francúzskej prózy". Darío bol veľkým obdivovateľom Bécquera, pričom počiatočnú fázu pred Azul..., v ktorej jeho poézia vďačí veľkým menám španielskej poézie 19. storočia, ako sú Núñez de Arce a Campoamor, ponechal bokom. Španielske témy sú dobre zastúpené v jeho diele, už v Prosas profanas a najmä po jeho druhej ceste do Španielska v roku 1899. S vedomím súčasného španielskeho úpadku v politike a umení (zaujatie, ktoré zdieľal s tzv. Generáciou '98), bol často inšpirovaný postavami a prvkami minulosti. Pokiaľ ide o autorov v iných jazykoch, stojí za zmienku, že cítil hlboký obdiv voči trom spisovateľom zo Spojených štátov: Ralph Waldo Emerson, Edgar Allan Poe a Walt Whitman. [ citácia potrebná ]
Victor Hugo Théophile Gautier Catulle Mendèsová José María de Heredia José Martí Paul Verlaine Edgar Allan Poe Villiers de l'Isle Adam Léon Bloy Lautréamont Eugénio de Castro Ralph Waldo Emerson Walt Whitman