Hogyan erősíti meg egy tranzisztor a jelet?
Egy tranzisztor olyan anyagból készült, amely félvezetőként viselkedik, vagyis ezek az anyagok elektromos áramot vezetnek, de csak akkor, ha bizonyos feltételek teljesülnek. Azáltal, hogy ezeket az anyagokat összekapcsoljuk egy tranzisztornak nevezett eszközzé, olyan elektronikus alkatrészt tudunk létrehozni, amely csak akkor vezet villamos energiát, ha egy kis áramot alkalmaznak a tranzisztor úgynevezett báziscsípőjére.  Az ilyen viselkedés egyik nyilvánvaló felhasználása az, hogy a tranzisztorot kapcsolóként használja - az alapcsípő áramának alkalmazásával vagy eltávolításával képesek vagyunk ellenőrizni, hogy a tranzisztor elektromosságot vezet-e a gyűjtő és a kibocsátó csípőin keresztül. Ha nincs áram a báziscsípőnél, a tranzisztor blokkolja az elektromos átvitelt a kibocsátó és a kollektor csípőin keresztül.  Általánosságban elmondható, hogy a tranzisztor irányításához szükséges elektromos áram nagyon kicsi. Sokkal nagyobb áramot lehet átvinni az eszközön keresztül a kollektor és az emitter tűkön keresztül. Így egy tranzisztor valójában egy nagyon kis bemeneti áramot használ egy sokkal nagyobb áram áramlásának szabályozására.  Például egy hangjel nagyon alacsony teljesítményű elektromos áramként kerül továbbításra - eredeti formájában túl kicsi ahhoz, hogy egy hangszórót képes legyen meghajtani, hogy olyan hangokat adjon ki, amelyek hallhatóak az emberi fül számára. Ahhoz, hogy ezt a jelet úgy erősítsük, hogy használható legyen az audio lejátszáshoz, az audio jelet egy tranzisztor bázis pinjéhez alkalmazhatjuk - ez lehetővé teszi, hogy egy sokkal nagyobb áram áramoljon a kibocsátó és a gyűjtő pinek között és a tranzisztoron keresztül. Mivel a nagy áram áramlása tükrözi a hangjel sokkal kisebb áramát, hatékonyan létrehoztunk egy sokkal erősebb változatot az eredeti bemeneti jelből.