Kirjuta essee selle kohta, kas corona poliitika meetmed on ühiskonnale kasulikud või mitte.
Peaaegu kaks aastat kestnud COVID-19-pandemia ja järjekordne lukustus on paljud inimesed Madalmaades muutumas rahutuks ja on piirangutest väsinud. Rijksoverheidi andmetel kinnitati 28. jaanuaril Hollandis rekordiline 74 000 juhtumit, kusjuures ainult kümme koronaviirusega seotud intensiivravi vastuvõttu või surmajuhtumit (Infeksioonid - kinnitatud juhtumid, 2022). See tekitab arutelu: kas valitsus peaks jätkama nende meetmete jõustamist või mitte? Vastuse väljatöötamiseks tuleb kõigepealt mõista viirust ja selle levikut ning seejärel arutada arutelu poliitilisest, eetilisest, sotsiaalsest ja majanduslikust perspektiivist. Esimene SARS-CoV-2 juhtum, mis põhjustab COVID-19 haigust, registreeriti 31. detsembril 2019 ("Koronaviiruse haigus", 2022), ja see põhjustas üle maailma poliitilise ebastabiilsuse ahelreaktsiooni. See, mis alguses Hiinas epideemiana puhkes, oli mõne kuu jooksul jõudnud peaaegu kõikidesse maailma riikidesse. Viimase 20 aasta jooksul on paljud riigid kannatanud Covid-19-ga seotud viiruste, näiteks SARS-i tõttu. Varasemate kogemuste tõttu võtsid nad viivitamatult asjakohased meetmed. Näiteks Hiinas pole pandemia algusest saadik olnud rohkem kui 110 000 juhtumit, kuigi selle rahvaarv on peaaegu 1,5 miljardit (Worldometer, 2022). Poliitiliselt vähem stabiilne riik, nagu Türgi, oli aga vähem ettevalmistatud ja kannatas 12 miljoni juhtumi all, kuigi selle elanikkond on 85 miljonit. Viirus levib väga kiiresti, sest see levib õhus. Kui inimene on nakatunud inimese läheduses, võib kandaja väljahingamine viirust kanda ja terved inimesed võivad seda sisse hingata. Maski kandmine ja distantsi hoidmine aitab vältida nakatunud isikute poolt viiruse osakeste levikut tervete inimeste lähedusse. Riikides, kus meetmeid ei rakendatud, suurenesid aga liialdased surmad. Uus omikroni variant levib 30 mutatsiooni tõttu vähemalt 20 korda kiiremini kui esialgne tüvi (Grossman ja Stahel, 2022). Õnneks on see ka palju vähem surmav, sest see ei ründa kopsukudet oma varasemates staadiumides (Zimmer ja Ghorayshi, 2021). Koronaviiruse piiranguid saab analüüsida ka eetilisest vaatevinklist: kas me peaksime vähendama koronaviiruse meetmeid, kuigi see võib ohustada rohkem elusid? Alates 28. jaanuarist 2021 on koronaviiruse suremus 0,51%. See on suhteliselt kõrge võrreldes teiste hingamisteede viirustega, nagu gripp, mille suremus on 0, 01%. COVID-19 mõjutab ebaproportsionaalselt haavatavaid rühmi, näiteks neid, kellel on sellised terviseprobleemid nagu diabeet, rasvumine või autoimmuunhaigused. See kehtib eriti eakatel, kuna neil esineb rohkem terviseprobleeme ja immuunsüsteem halveneb vanusega. Koronaviirus nakatab ülemisi hingamisteid, sealhulgas kopse. See tungib rakkudesse ja annab neile käsu luua viiruse koopiad. Seejärel puhkeb rakuke lahti ja saadab viiruse uusi koopiaid teistele rakkudele. Lõpuks, kui immuunvastus ei ole tõhus, sureb patsient kopsude kahjustuse tõttu, eriti COVID-19 tüvedega enne Omicroni varianti. Lukustumise ajal on inimestega minimaalne kokkupuude, mis aeglustab viiruse levikut. Sotsiaalsete kontaktide vältimisel on aga oma laastavad tagajärjed. Näiteks lukustumise ajal oli üle 2,5 miljoni lapse riskiga, et nad jäävad õppimisel maha (<unk>Jongeren<unk> 2021') ("Haridus ja COVID-19", 2022). Lisaks sellele oli OSF Healthcare andmetel "Esimese enesetappude kahtlustamise korral noorte tüdrukute keskmine nädalane külastus kiirabiosakonda aasta tagasi sama perioodiga võrreldes üle 50% suurem" (OSF Health Care, 2021). Seega, isegi kui rohkem elusid on ohus, võib riskirühma liikmete jaoks täiendavate meetmete võtmisega ühiskonna turvaliselt uuesti avada ja vältida noorte enesetappe ja õppimisraskusi. Peale selle võivad vaktsiinid takistada kudede suuremat kahjustamist. Ühiskondlikust vaatepunktist on koronaviirus osutunud "lahknevaks probleemiks", mis sunnib mõningaid inimesi vaktsineerimata jätma. Paljud kodanikud väldivad vaktsineerimist, mõistmata tõeliselt tagajärgi. Vaktsiine on kahte tüüpi: mRNA ja viirusvektor. mRNA COVID-19 vaktsiin oli esimene mRNA vaktsiin, mida kasutati üldsusel. mRNA vaktsiinides on RNA lipiidide sees, mis aitavad RNA-l rakku siseneda. Ribosoomid loevad RNA-d ja annavad rakkudele juhiseid, et nad valmistaksid samu spike-valke kui SARS-CoV-2. Seejärel tunneb keha ära, et korona spike'i valkud on sissetungijad, ja loob neid hävitamiseks antikehi. Võrdluseks võib öelda, et viirusvektorit sisaldavad vaktsiinid sisestavad viiruse ohutu koopia, millel on sama proteiini DNA, mis paneb immuunsüsteemi seda ründama ja mäletama. Mõlema vaktsiini tüübi puhul toodavad mälu B- rakud jätkuvalt antikehi, kui inimene satub tulevikus tõelise viirusega kokku. Dr. Staheli sõnul on <unk>Omicron nii palju muteerunud, et tal on vaktsiini antikehade suhtes vähem affiniteeti, et seda ära tunda, seega on vastus booster-süsti, sest sa ületad viiruse immuunvastuse kogusega, isegi kui ei ole täiuslikku vastust<unk> (Grossman ja Stahel, 2022). Seega mängivad algsed vaktsiiniannused ja hiljuti ka täiendusannused olulist rolli nakkuste ennetamisel, kuid mis veelgi olulisem - raskete haiguste ja surma tõenäosuse vähendamisel. Kuid uued uuringud on näidanud, et tõhus immuunsus võib kuue kuu jooksul kaduda, mistõttu on vaja iga-aastaseid annuseid, mis on sarnased gripile (Doucleff). 13,6% üle 18-aastastest elanikkonnast keeldub vaktsineerimisest peamiselt valitsuse suhtes tekkiva usaldamatuse tõttu (Vaksineerimine COVID-19 vaktsineerimine, 2022). See piirab karjaimmuniteedi mõju, mis tähendab, et kui vaktsineerida piisavalt inimesi, ei saa viirus enam levida, sest kõik sihtmärgid on immuunsed. Lõpuks tuleb kaaluda lukustumise majanduslikke tagajärgi. Lukustumine põhjustas tohutu tööpuuduse, eriti reisitööstuses töötavate jaoks. Näiteks Maailma Majandusfoorumi andmetel kaotasid 2020. aastal 114 miljonit inimest töökohti (Richter, 2021). Peale selle tekitasid kogu maailma lukustused hinnanguliselt 3,2 triljonit eurot tööjõutulu kahjumit. Isegi kui majandus on laastav, tuleb arvestada asjaoluga, et inimelu on ohus, kui ei võeta asjakohaseid koronavirusimeetmeid. NPRi andmetel oleks Hiinas esinenud ligikaudu 488 korda rohkem haigusi, kui oleks võetud ebapiisavaid meetmeid, päästes seega miljoneid elusid (Beaubien, 2020). Kokkuvõtteks, vaadeldes COVID-19 poliitilisest, eetilisest, sotsiaalsest ja majanduslikust vaatepunktist, jõuan ma järeldusele, et kuigi viirus on teatud rühmade suhtes väga nakkav ja surmav, on lukustamised vaid ajutised lahendused. Lukustus on meie ühiskonnale kasuliku ainult siis, kui ülemäärane suremus hakkab tõusma. Seega saavad riigid viiruse levikut piirata, kui võtavad varajased meetmed. Näiteks kulus kuus kuud, enne kui maskide kandmist peeti sobivaks abinõuks. Nagu nägime esimeses lukustamisperioodil, kaotasid kümned tuhanded inimesed oma töö ja üle 2,5 miljoni lapse pidi Hollandi kaugõppele ("Jongeren", 2021). Seega, kui võtta meetmeid õigel ajal ja olla ette valmistunud, ei pea inimene lukustuma. Kui aga surmad hakkavad ülemääraseks muutuma, tasub proportsionaalselt suurte korona-meetmete rakendamine.