Je krása objektívna alebo subjektívna?
O tejto otázke sa názory ľudí líšia. Štatisticky, vzor preferencie je ľahko viditeľný na tom, čo by ľudia opísali ako krásne. Jasným príkladom tohto javu je štandard krásy pre ženy i mužov. Zdá sa, že spoločnosť sa zhodla na tom, aké črty, či už fyzické alebo vnútorné, môžu považovať človeka za krásneho. Štandard krásy sa tiež premieta mimo ľudí, na živočíšne plemená, napríklad na výstavách mačiek. Zdá sa, že existuje súvislosť medzi krásou a tým, ako veľmi sa podobá dokonalosti. Napríklad ruža s mnohými lístkami a bez roztrhaných alebo poškriabaných listov je všeobecne považovaná za krajšiu ako ruža s menej, viditeľne zničenými lístkami. Otázka dokonalosti však tiež vyvoláva problém, pretože je ťažké a pravdepodobne nemožné definovať dokonalosť. Krása nemusí znamenať dokonalosť. Napríklad veľké oči sú štatisticky považované za atraktívnejšie, avšak z hľadiska ich biologického účelu nemajú žiadnu nadradenosť pred malými očami. Preto krása i dokonalosť závisia od perspektívy alebo od účelu, s ktorým pozorujete predmet.  Okrem toho by sa mali brať do úvahy aj jasné výkyvy v tom, čo sa považuje za krásne, v priebehu storočí a kultúr. Napríklad módne trendy a štýly umenia sa neustále menia. Okrem toho rozmanitosť názorov naznačuje, že neexistuje nič, čo by všetci považovali za krásne, takže aj keď väčšina považuje určitý predmet alebo vec za krásny, jeho krása zostáva subjektívna, pretože zostáva založená na neustále sa meniacej preferencii, a nie na objektívnej pravde.