Descriu la flexibilització quantitativa en 3 punts o menys.
Context:L'alleujament quantitatiu (QE) és una acció de política monetària en la qual un banc central compra quantitats predeterminades d'obligacions governamentals o altres actius financers per tal d'estimular l'activitat econòmica. L'alleujament quantitatiu és una nova forma de política monetària que es va començar a aplicar àmpliament després de la crisi financera de 2007-2008. Està destinat a mitigar una recessió econòmica quan la inflació és molt baixa o negativa, fent que la política monetària estàndard sigui ineficaç. El estirament quantitatiu (QT) fa el contrari, quan per raons de política monetària, un banc central ven alguna part de les seves possessions d'obligacions governamentals o altres actius financers.  De manera similar a les operacions convencionals de mercat obert utilitzades per implementar la política monetària, un banc central implementa la flexibilització quantitativa comprant actius financers de bancs comercials i altres institucions financeres, elevant així els preus d'aquests actius financers i reduint el seu rendiment, alhora que augmenta la oferta monetària. No obstant això, a diferència de la política normal, la flexibilització quantitativa implica generalment la compra d'actius més arriscats o a més llarg termini (en lloc de bons de govern a curt termini) de quantitats predeterminades a gran escala, durant un període de temps prèviament compromès.  Els bancs centrals acostumen a recórrer a la flexibilització quantitativa quan el seu objectiu de tipus d'interès nominal s'acosta o arriba a zero. Els tipus d'interès molt baixos provoquen una trampa de liquiditat, una situació en la qual la gent prefereix tenir diners en efectiu o actius molt líquids, donats els baixos rendiments d'altres actius financers. Això fa que sigui difícil que els tipus d'interès caiguin per sota de zero; les autoritats monetàries poden llavors utilitzar l'alleujament quantitatiu per estimular encara més l'economia en lloc d'intentar reduir encara més el tipus d'interès.  La flexibilització quantitativa pot ajudar a treure l'economia de la recessió i ajudar a garantir que la inflació no caigui per sota de l'objectiu d'inflació del banc central. No obstant això, els programes de QE també són criticats pels seus efectes secundaris i riscos, que inclouen que la política sigui més eficaç del que s'intenta en actuar contra la deflació (que condueix a una inflació més alta a llarg termini), o no ser prou eficaç si els bancs segueixen reticents a prestar i els prestataris potencials no estan disposats a demanar préstecs. L'alleujament quantitatiu també ha estat criticat per augmentar els preus dels actius financers, contribuint a la desigualtat. L'alleujament quantitatiu va ser emprès per alguns dels principals bancs centrals de tot el món després de la crisi financera global de 2007-08, i de nou en resposta a la pandèmia de COVID-19.
1- La flexibilització quantitativa (QE) és una acció de política monetària en la qual el govern compra bons i altres actius per mantenir el tipus d'interès a llarg termini baix per estimular l'economia.  2- Va ser introduït després de la gran crisi financera (GFC) el 2008.  3- Contribueix a la desigualtat mitjançant l'augment dels actius financers.