להוציא את השמות של משפיעים על השירה של רובן דריו
Context:השירה הצרפתית הייתה השפעה מכרעת על היווצרותו של דריו כמשורר. ראשית, הרומנטיקים, במיוחד ויקטור הוגו. מאוחר יותר, ובאופן מכריע, דריו הושפע מהפרנאסיאנים: תיאופיל גוטיה, קאטול מנדס וחוסה מריה דה הרדיה. השפעה מכרעת נוספת הייתה סופר הפרוזה והשירה והגיבור הלאומי של קובה, חוזה מרטי. האלמנט הגדיר האחרון של האסתטיקה הדריאנית הוא הערצתו כלפי הסמליסטים, במיוחד פול ורליין. בהסכם מחדש את מסלולו הפואטי שלו בשיר הראשוני של Cantos de vida y esperanza (1905) דאריו עצמו סינתז את ההשפעות העיקריות שלו כשהוא מאשר שהוא היה "חזק עם הוגו ולא ברור עם ורליין" ("con Hugo fuerte y con Verlaine ambiguo".)  בחלק "Palabras Liminares" של פרוסות פרופאנס (1896) הוא כבר כתב סעיף שמגלה את החשיבות של התרבות הצרפתית בהתפתחות יצירתו הספרותית:  הספרדי הזקן עם הזקן הלבן מצביע על סדרה של דיוקנאות מפורסמים: "זה אחד - הוא אומר - הוא מיגל דה סרבנטס סאבדרה הגדול, גאון בעל יד אחת; זה לופה דה וגה, זה גרצילאסו, זה קווינטנה". אני מבקש ממנו את הגבר האצילי גרסיאן, את תרזה מאווילה, את הגונגורה האמיץ ואת החזק מכולם, פרנסיסקו דה קוויבדו וילגאס. ואז אני אומר: "שייקספיר! דנטה! הוגו...! (ובראש שלי: ורלין...!) " ואז, כשאתה אומר שלום: "זקן, חשוב לומר: אשתי היא מארצתי; המאהבת שלי היא מפריז. "  "לוס רארוס" הוא כרך איורים בנוגע לטעמים ספרותיים, אותו פרסם באותה שנה כמו "פרוסס פרופאנס", והוקדש לציטוט קצר של כמה מהסופרים והאינטלקטואלים שאליהם הוא חש הערצה עמוקה. בין אלה בספר אנו מוצאים את אדגר אלן פו, Villiers de l'Isle אדם, לאון בלוי, פול ורליין, Lautréamont, Eugénio דה קסטרו ו חוזה מרטי (האחרון הוא היחיד המוזכר שכתב את עבודתם הספרותית בספרדית). השלטון של התרבות הצרפתית הוא יותר מאשר ברור. דריו כתב: "המודרניזם הוא לא יותר מאשר שירה ספרדית ופרוזה שעברה דרך המסנן העדין של השירה הצרפתית הטובה והפרוזה הצרפתית הטובה". לאחר שנטש את השלב הראשוני שלו, לפני Azul..., שבו השירה שלו חייבת הרבה לשמות הגדולים של השירה הספרדית של המאה ה -19, כגון Núñez de Arce וCampoamor, דריו היה מעריץ גדול של Bécquer. נושאים ספרדיים מיוצגים היטב בעבודתו, כבר בפרוסות פרופאנות, ובמיוחד לאחר הנסיעה השנייה שלו לספרד, בשנת 1899. מתוך מודעות לדעיכה הספרדית העכשווית בפוליטיקה ובאמנות (דאגה ששיתף עם מה שנקרא דור 98), הוא קיבל לעתים קרובות השראה מאנשים ואלמנטים מן העבר. באשר לסופרים בשפות אחרות, ראוי לציין שהוא חש הערצה עמוקה כלפי שלושה סופרים מארצות הברית: ראלף וולדו אמרסון, אדגר אלן פו וולט ויטמן. [ צורך בציטוט ]
ויקטור הוגו תיאופיל גוטיאר קאטול מנדס חוזה מריה דה ארדיה חוזה מרטי פול ורליין אדגר אלן פו ויליארס דה איל אדם לאון בלוי לוטרימונט יוג'ניו דה קסטרו ראלף וולדו אמרסון וולט ויטמן