Escriu un assaig sobre si les mesures de la política de la corona són beneficioses per a la societat o no
Després de gairebé dos anys de la pandèmia de COVID-19 i un altre tancament, moltes persones als Països Baixos estan cada vegada més inquietes i fartes de les restriccions. Segons el Rijksoverheid, el 28 de gener es van confirmar un rècord de 74.000 casos als Països Baixos, amb només deu ingressos o morts a la UCI relacionats amb la corona (<unk>Infeccions-Cases Confirmats<unk>, 2022). Això planteja el debat: el govern hauria de seguir aplicant aquestes mesures o no? Per formular una resposta, primer cal entendre el virus i com es propaga, i després considerar el debat des de perspectives polítiques, ètiques, socials i econòmiques. El primer cas reportat de SARS-CoV-2, que causa la malaltia COVID-19, va ser el 31 de desembre de 2019 ("malaltia per coronavirus", 2022), i va desencadenar una reacció en cadena d'instabilitat política a tot el món. El que va començar com una epidèmia a la Xina havia arribat a gairebé tots els països del món en pocs mesos. En els últims 20 anys, molts països s'han vist afectats per virus relacionats amb el COVID-19 com el SARS. A causa de l'experiència anterior, van prendre les mesures apropiades immediatament. Per exemple, la Xina no ha tingut més de 110.000 casos des de l'inici de la pandèmia, tot i que té una població de gairebé 1.500 milions d'habitants (Worldometer, 2022). No obstant això, un país menys políticament estable, com Turquia, estava menys preparat i va patir 12 milions de casos, tot i que té una població de 85 milions. El virus es propaga molt ràpidament a causa del seu mecanisme de transmissió aèria. Si està a prop d'una persona infectada, l'exhalació del portador pot portar el virus i pot ser inhalada per individus sans. Fer-se una màscara i mantenir la distància ajuda a evitar que les persones infectades difonguin partícules del virus al voltant de persones sanes. No obstant això, en els països on no es van aplicar les mesures, es va produir un gran augment de les morts excessives. La nova variant omicron està demostrant que es propaga almenys 20 vegades més ràpid que la soca original a causa de les seves 30 mutacions (Grossman i Stahel, 2022). Afortunadament, també és molt menys mortal perquè no ataca el teixit pulmonar en les seves primeres etapes (Zimmer i Ghorayshi, 2021). També es poden analitzar les restriccions del coronavirus des d'una perspectiva ètica: hem d'abaixar les mesures del coronavirus encara que això pugui posar en risc més vides? A partir del 28 de gener de 2021, el coronavirus té una taxa de mortalitat del 0,51%. Això és relativament alt en comparació amb altres virus respiratoris com la grip, que té una taxa de mortalitat del 0,01%. El COVID-19 afecta de manera desproporcionada als grups vulnerables, com els que tenen malalties subjacents com la diabetis, l'obesitat o les malalties autoimmunes. Això és especialment cert en els ancians, a causa de l'augment de la quantitat de condicions de salut, així com un sistema immunològic deteriorat amb l'edat. El coronavirus infecta les vies respiratòries superiors, inclosos els pulmons. Entra en les cèl·lules i els ordena crear còpies del virus. La cèl·lula s'obre i envia noves còpies del virus cap a altres cèl·lules. Finalment, si no hi ha una resposta immunitària eficaç, el pacient morirà a causa del dany pulmonar, especialment amb les soques de COVID-19 anteriors a la variant Omicron. Durant un tancament, hi ha un mínim contacte humà, el que retarda la propagació del virus. No obstant això, evitar el contacte social té els seus propis efectes devastadors. Per exemple, durant el tancament hi havia més de 2,5 milions de nens en risc de quedar-se enrere en l'aprenentatge (<unk>Jongeren<unk> 2021') ("Educació i COVID-19", 2022). A més, segons OSF Healthcare, "La mitjana de visites setmanals al departament d'emergències per sospitosos intents de suïcidi entre noies joves va augmentar més del 50% respecte al mateix període de l'any anterior" (OSF Health Care, 2021). Així, tot i que es posen més vides en joc, prenent mesures addicionals per als del grup de risc, es pot reobrir la societat amb seguretat i prevenir suïcidis i dificultats d'aprenentatge en els joves. A més, les vacunes poden evitar que es produeixi un dany major als teixits. Des d'una perspectiva social, el coronavirus s'ha demostrat ser un "problema de fragmentació", empenyent a algunes persones a negar la vacunació. Molts ciutadans s'estan abstenint de vacunar-se sense entendre realment les conseqüències. Hi ha dos tipus de vacunes: l'ARNm i el vector viral. La vacuna mRNA COVID-19 va ser la primera vacuna d'ARNm que es va utilitzar en el públic en general. Les vacunes d'ARNm tenen ARN dins dels lípids que ajuden a l'ARN a entrar a la cèl·lula. Els ribosomes llegeixen l'ARN i instrueixen a les cèl·lules per a fer les mateixes proteïnes d'espigó que el SARS-CoV-2. El cos reconeix llavors que les proteïnes de l'espic de Corona són invasores i crea anticossos per destruir-les. En comparació, les vacunes de vectors virals insereixen una còpia inofensiva del virus amb el mateix ADN de proteïna d'espigó, fent que el sistema immunològic l'ataqui i el recordi. Per a ambdós tipus de vacunes, les cèl·lules B de memòria continuaran creant anticossos en cas que la persona estigui exposada al virus real en el futur. Segons el Dr. Stahel, <unk>Omicron ha mutat tant que té menys afinitat en termes d'anticossos de la vacuna que el reconeixen, de manera que, per tant, la resposta és la injecció de reforç, perquè sobrepassaràs el virus amb la quantitat de la resposta immunitària fins i tot si no hi ha una coincidència perfecta<unk> (Grossman i Stahel, 2022). Així, les dosis originals de la vacuna i, més recentment, la injecció de reforç juguen un paper important en la prevenció d'infeccions, però més importantment en la reducció de la probabilitat de malaltia greu i mort. No obstant això, nous estudis han demostrat que la immunitat efectiva pot desaparèixer en sis mesos, fent necessari obtenir dosis anuals, similars a la grip (Doucleff). El 13,6% de la població de més de 18 anys es nega a vacunar-se, principalment a causa de la desconfiança en el govern (Vacunacions vacunes contra la COVID-19, 2022). Això limita els efectes de la immunitat de grup, un concepte en el qual si es vacunen suficients persones, el virus ja no serà capaç de propagar-se a causa de que tots els objectius són immunes. Finalment, cal considerar les implicacions econòmiques d'un tancament. El tancament va causar una enorme desocupació, especialment per a aquells que treballaven en la indústria de viatges. Per exemple, segons el Fòrum Econòmic Mundial, 114 milions de persones van perdre el seu lloc de treball durant el 2020 (Richter, 2021). A més, els tancaments a tot el món també van causar una pèrdua estimada de 3,2 bilions d'euros en ingressos laborals. Fins i tot amb els efectes econòmics devastadors, cal tenir en compte el fet que les vides es posen en joc quan no es prenen les mesures adequades de corona. Segons la NPR, hi hauria hagut aproximadament 488 vegades el nombre de casos a la Xina si es prenguessin mesures insuficients, salvant així milions de vides (Beaubien, 2020). En conclusió, considerant el COVID-19 des d'un punt de vista polític, ètic, social i econòmic, arribo a la conclusió que encara que el virus és molt contagiós i fatal per a certs grups, els tancaments són només solucions temporals. Un tancament només és beneficiós per a la nostra societat una vegada que la mortalitat excessiva comença a pujar. Per tant, prenent mesures des d'un punt de vista precoç, els països poden limitar la propagació del virus. Per exemple, van passar sis mesos abans que el port de màscares fos considerat com una mesura viable. Com es va veure en el primer tancament, desenes de milers de persones van perdre el seu treball i més de 2,5 milions de nens van haver de fer un aprenentatge a distància als Països Baixos ("Jongeren", 2021). Per tant, prenent mesures a temps i estant preparat, no cal entrar en bloqueig. No obstant això, si les morts comencen a ser excessives, val la pena aplicar una quantitat proporcional de mesures de corona.