Шта је ласер и ко га је створио?
Context:Ласер је уређај који емитује светлост кроз процес оптичког појачања заснован на стимулисаној емисији електромагнетског зрачења. Реч ласер је анакроним који је настао као акроним за појачање светлости стимулисаном емисијом зрачења. Први ласер је изградио 1960. године Теодор Мејман у Хјуз истраживачким лабораторијама, на основу теоријског рада Чарлса Х. Таунса и Артура Леонарда Шалоуа.  Ласер се разликује од других извора светлости по томе што емитује светлост која је кохерентна. Просторна кохеренција омогућава фокусирање ласера на чврсту тачку, што омогућава апликације као што су ласерско сечење и литографија. Просторна кохеренција такође омогућава ласерском зраку да остане уска на великим удаљеностима (колимација), што омогућава апликације као што су ласерски показатељи и лидар (откривање светлости и растојање). Ласери такође могу имати високу временску кохеренцију, што им омогућава да емитују светлост са веома уским спектром. Алтернативно, временска кохеренција се може користити за производњу ултракратких импулса светлости са широким спектром, али трајањама кратким као фемтосекунда.  Ласери се користе у оптичким дисковима, ласерским штампачима, скенерима штрицних кодова, инструментима за секвенцирање ДНК, оптичкој комуникацији на оптичким влакнама и у слободном простору, производњи полупроводничких чипова (фотолитографија), ласерској хирургији и третманима коже, материјалима за сечење и заваривање, војним и полицијским уређајима за обележавање циљева и мерење домета и брзине, као и у дисплејима за ласерско осветљење за забаву. Полупроводнички ласери у плавој до блиској УВ светлости такође су коришћени уместо диода који емитују светлост (ЛЕД-ови) за узбуђивање флуоресценције као извора беле светлости. Ово омогућава много мању емисијску површину због много већег зрачења ласера и избегава пад који пате од ЛЕД-а; такви уређаји се већ користе у неким предњим фарама аутомобила.
Ласер је уређај који емитује светлост из извора електромагнетног зрачења. Први ласер је изградио 1960. године Теодор Мејман у Хјуз истраживачким лабораторијама, на основу теоријског рада Чарлса Х. Таунса и Артура Леонарда Шалоуа.  Ласери емитују одређени тип светлости. Светлост која је кохерентна. Кохеренција се може измерити просторно или временски. Космичка кохеренција омогућава ласерским зрацима да остану уски на великим удаљеностима. Временска кохеренција се може користити за производњу ултракратких пула светлости.  Неке примере употребе ласера су оптички дискови, ласерски штампачи, скенери штрих-кода, оптичка влакна и фотолитографија