Onko kauneus objektiivista vai subjektiivista?
Mielipiteet tästä kysymyksestä vaihtelevat ihmisestä toiseen. Tilastollisesti mieltymysten malli näkyy helposti siinä, mitä ihmiset kuvailevat kauniiksi. Tämän ilmiön ilmeinen esimerkki on naisten ja miesten kauneusstandardi. Yhteiskunta näyttää olevan yhtä mieltä siitä, mitkä ominaisuudet, sekä fyysiset että sisäiset, voivat pitää ihmistä kauniina. Kauneuden standardit heijastetaan myös ihmisten ulkopuolelle eläinroduille, esimerkiksi kissojen näyttelyissä. Kauneuden ja täydellisyyden välinen yhteys näyttää olevan olemassa. Esimerkiksi ruusu, jolla on paljon terälehtiä eikä se ole repeytynyt tai naarmuutunut, pidetään yleensä kauniimmaksi kuin ruusu, jolla on vähemmän terälehtiä ja joka on selvästi turmeltunut. Täydellisyyden kysymys herättää kuitenkin myös ongelman, koska täydellisyyden määrittely on vaikeaa ja epätodennäköistä. Kauneus ei välttämättä tarkoita täydellisyyttä. Esimerkiksi suuria silmiä pidetään tilastollisesti houkuttelevampina, mutta niiden biologisen tarkoituksen kannalta niillä ei ole mitään ylivertaisuutta pienille silmille. Sekä kauneus että täydellisyys riippuvat sen näkökulmasta tai tarkoituksesta, jolla tarkkailet jotakin esineitä.  Lisäksi on otettava huomioon myös se, että se, mitä pidetään kauniina, on selvästi vaihdellut vuosisatojen ja kulttuurien kuluessa. Esimerkiksi muotitilanteet ja taiteelliset tyylit muuttuvat jatkuvasti. Lisäksi mielipiteiden monimuotoisuus viittaa siihen, ettei ole mitään, mitä kaikki pitävät kauniina, joten vaikka enemmistö katsoisi tietyn esineen tai asian kauniiksi, sen kauneus pysyy subjektiivisena, koska se perustuu jatkuvasti muuttuviin mieltymyksiin objektiivisen totuuden sijaan.