Co je důležitější, příroda nebo výchova?
Argument přírody proti výchově existuje tak dlouho, jak lidé byli schopni uvažovat o složitém myšlení. Debata o tom, zda je přirozenost (vnitřní povaha, postoj nebo predispozice) nebo výchova (starost, učení nebo kondicionování) dítěte více zodpovědná za to, kým nebo čím se stane v dospělém životě.  Většinou se má za to, že lidé jsou produktem kontextu (Nurture). Podmínky, v nichž jsme vyrůstali, mají značný vliv na to, kým se staneme v pozdějším životě. Ale není to nutně tak černobílé. Existuje nespočet příkladů dětí, které se narodily v extrémně obtížných podmínkách a které vyrostly v dobře zaokrouhlené, vysoce přispívající členy společnosti.  V důsledku toho by bylo rozumné předpokládat, že příroda je silným faktorem, bez ohledu na výchovu (životní prostředí), ve kterém je člověk vychováván. Koneckonců není jisté, že někdo, kdo vyrůstal v domácnosti, kde bylo zneužíváno, bude sám zneužívat druhé. Takže příroda je důležitější?  Problém s touto debatou spočívá v tom, že žádný jedinec není stejný jako jiný. Experimenty, které by prokázaly účinnost přírody proti výchově, jsou obtížné provést. Nejen z pohledu lidských práv, ale také z pohledu proměnlivých. Ve skutečnosti existuje příliš mnoho proměnných, které je třeba kontrolovat, pokud jde o lidskou povahu, že jakékoli zavedení kontroly nad prvkem výchovy by bylo nevyvážené.  Při zvažování této otázky je důležité si uvědomit, že vývojová psychologie je stále ve svých raných stádiích a pochopit, že příroda i výchova jsou nezbytnými faktory lidského vývoje.