З огляду на цей абзац про Холодну війну, чому Радянський Союз вивів себе з війни в Афганістані?
Context:Після Другої світової війни частини Східної та Центральної Європи, включаючи Східну Німеччину та східні частини Австрії, були окуповані Червоною армією відповідно до Потсдамської конференції. Залежні комуністичні уряди були встановлені в країнах Східного блоку. Ставши другою ядерною державою світу, Радянський Союз створив альянс Варшавського договору і вступив у боротьбу за глобальне панування, відому як "холодна війна", з суперниками Сполученими Штатами та НАТО. Після смерті Сталіна в 1953 році і короткого періоду колективного правління, новий лідер Нікіта Хрущов засудив Сталіна і розпочав політику десталінізації, звільнивши багатьох політичних в'язнів з трудових таборів ГУЛАГ. Загальне полегшення репресивної політики пізніше стало відоме як "Хрущовська тавання". У той же час напруженість холодної війни досягла свого піку, коли два суперники зіткнулися з приводу розгортання ракет США "Юпітер" в Туреччині та ракет Радянського Союзу на Кубі.  У 1957 році Радянський Союз запустив перший у світі штучний супутник, "Спутник-1", і таким чином почалася Космічна епоха. Російський космонавт Юрій Гагарин став першою людиною, яка оберталася навколо Землі на борту космічного корабля "Восток-1" 12 квітня 1961 року. Після повалення Хрущова в 1964 році настав інший період колективного правління, поки Леонід Брежнев не став лідером. Епоха 1970-х і початку 1980-х років пізніше була названа Епохою застою. Косигінська реформа 1965 року була спрямована на часткову децентралізацію радянської економіки. У 1979 році, після комуністичної революції в Афганістані, радянські війська вторглися в країну, в кінцевому підсумку розпочавши радянсько-афганську війну. У травні 1988 року радянські війська почали виводитися з Афганістану через міжнародну опозицію, постійну антирадянську партизанську війну та відсутність підтримки радянських громадян.  З 1985 року останній радянський лідер Михайло Горбачов, який прагнув провести ліберальні реформи в радянській системі, запровадив політику гласності (відкритості) та перебудови (реструктуризації) у спробі покласти край періоду економічної стагнації та демократизувати уряд. Однак це призвело до виникнення сильних націоналістичних і сепаратистських рухів по всій країні. До 1991 року радянська економіка була другою за величиною в світі, але в останні роки її існування вона впала в кризу.  До 1991 року економічні та політичні потрясіння почали загострюватися, коли балтійські держави вирішили відокремитися від Радянського Союзу. 17 березня відбувся референдум, на якому переважна більшість громадян проголосувала за зміну Радянського Союзу в оновлену федерацію. У червні 1991 року Борис Єльцин став першим безпосередньо обраним президентом в історії Росії, коли був обраний президентом Російської СФСР. У серпні 1991 року спроба державного перевороту членами уряду Горбачова, спрямована проти Горбачова та спрямована на збереження Радянського Союзу, натомість призвела до кінця Комуністичної партії Радянського Союзу. 25 грудня 1991 року, після розпаду Радянського Союзу, разом з сучасною Росією, виникло чотирнадцять інших пострадянських держав.
Радянські війська вийшли з радянсько-афганської війни, що почалася в травні 1988 року через міжнародну опозицію, постійну антирадянську партизанську війну та відсутність підтримки совєтських громадян.