Izrauj Rubena Darija dzejas ietekmētāju vārdus
Context:Franču dzeja bija nozīmīga Dārija kā dzejnieku veidošanās ietekme. Pirmkārt, romantiķi, īpaši Viktors Hūgo. Vēlāk Dāriju būtiski ietekmēja parnasieši: Teofils Gautiers, Katula Mendēss un Hozejs Marija de Eredija. Vēl viena svarīga ietekme bija prozas un dzejas rakstnieks un Kubas nacionālais varonis Hoze Martī. Darja estētikas galīgais definējošais elements ir viņa apbrīnojums pret simbolistiem, jo īpaši Pol Verlenu. Recapitulating viņa pašu dzejolisko trajektoriju sākotnējā dzejoļu Cantos de vida y esperanza (1905) Darío pats sintezēja viņa galvenās ietekmes, kad viņš apstiprina, ka viņš bija "stils ar Hūgo un nelieli ar Verlaine" (" ar Hugo fuerte y ar Verlaine nelieli".)  Prosas Profanas (1896) sadaļā "Palabras Liminares" viņš jau bija rakstījis punktu, kas atklāj Francijas kultūras nozīmi viņa literatūras darba attīstībā:  Vecais spāņu vīrietis ar balto barzi norāda uz slavenām portretām: "Šis, viņš saka, ir lielākais Migels de Servantes Saavedra, viens rokas ģēnijs; šis ir Lopes de Vega, šis ir Garcilaso, šis ir Kintana". Es lūdzos par augstprātīgo Graciānu, par Terēzi no Avilas, par drosmīgo Gongoru un stiprāko no visiem, Francisco de Quevedo y Villegas. Tad es saku: "Šekspīrs! Dante! Dante! Hugo...! (un manā galvā: Verlaine...!) " Tad, atsvešojot: "Vecīt, ir svarīgi teikt: mana sieva ir no manas zemes; mana mīļotāja ir no Parīzes".  Los raros ir ilustratīvs grāmata par literatūras garšu, ko viņš izdeva tajā pašā gadā kā "Prosas profanas", un kas veltīta dažiem rakstniekiem un intelektuāļiem, kuriem viņš jutās dziļu apbrīnojumu. No tiem grāmatā mēs atrodam Edgaru Alanu Po, Villiers de l'Isle Adam, Léon Bloy, Paul Verlaine, Lautréamont, Eugénio de Castro un José Martí (pēdējais ir vienīgais minētais, kurš rakstīja savu literatūru spāņu valodā). Francijas kultūras dominance ir vairāk nekā acīmredzama. Darío rakstīja: "Modernisms nav nekas cits kā spāņu dzeja un proza, kas ir izšķirtas no franču dzejas un prozas". Atstājot savu sākotnējo posmu, pirms Azul..., kurā viņa dzeja ir ļoti daudz parāda 19. gadsimta spāņu dzejas lielākajiem nosaukumiem, piemēram, Núñez de Arce un Campoamor, Dario bija liels Bécquer cienītājs. Spānijas tēmas ir labi atspoguļotas viņa darbos jau "Prosas profanas" un īpaši pēc viņa otrās ceļojuma Spānijā 1899. gadā. Apzinoties Spānijas laika dekadenci politikā un mākslā (kas bija līdzīgs tā sauktai 98. gada paaudzei), viņš bieži bija iedvesmojies no pagātnes personībām un elementiem. Attiecībā uz citiem valodām rakstniekiem ir vērts pieminēt, ka viņš jutās dziļu apbrīnojumu pret trim rakstniekiem no Amerikas Savienotajām Valstīm: Ralfu Valdo Emersonu, Edgaru Alanu Poe un Voltu Vitmanu. [ cita starpā ]
Viktors Hūgo Teofils Gautiers Katulle Mendès José María de Heredia Jose Martí Pols Verlenis Edgars Alans Po Villiers de l'Isle Adam Léon Bloy Lautréamont Eugénio de Castro (Eugénio de Castro) Ralfs Valdo Emersons Valts Vītmens