Skriv et essay om, hvorvidt corona-politik foranstaltninger er til gavn for samfundet eller ej
Efter næsten to år med COVID-19-pandemien og endnu en lockdown er mange mennesker rundt om i Holland blevet urolige og trætte af restriktionerne. Ifølge Rijksoverheid blev der den 28. januar i Holland bekræftet rekordhøje 74.000 tilfælde, med kun ti corona-relaterede intensivaflæggelser eller dødsfald (<unk>Infections- Confirmed Cases<unk>, 2022). Dette rejser debatten: Skal regeringen fortsætte med at håndhæve disse foranstaltninger eller ej? For at formulere et svar må man først forstå virussen og hvordan den spredes, og derefter overveje debatten fra politiske, etiske, sociale og økonomiske perspektiver. Det første rapporterede tilfælde af SARS-CoV-2, som forårsager COVID-19-sygdommen, var den 31. december 2019 ("Coronavirus disease", 2022), og det udløste en kædereaktion af politisk ustabilitet over hele verden. Det, der først begyndte som en epidemi i Kina, havde inden for få måneder nået næsten alle lande i verden. I de sidste 20 år er mange lande blevet ramt af virusser relateret til Covid-19, såsom SARS. På grund af tidligere erfaringer tog de straks passende foranstaltninger. For eksempel har Kina ikke haft mere end 110.000 tilfælde siden pandemiens begyndelse, selv om landet har en befolkning på næsten 1,5 milliarder (Worldometer, 2022). Men et mindre politisk stabilt land som Tyrkiet var mindre forberedt og led af 12 millioner tilfælde, selv om landet har en befolkning på 85 millioner. Virussen spreder sig meget hurtigt på grund af den luftbårne overføringsmekanisme. Hvis man er i nærheden af en inficeret person, kan virussen være indeholdt i udåndingen fra den inficerede person og kan indåndes af raske personer. At bære maske og holde afstand hjælper med at forhindre inficerede personer i at sprede viruspartikler i nærheden af raske mennesker. Men i lande, hvor foranstaltningerne ikke blev håndhævet, var der en stor stigning i antallet af overdreven dødsfald. Den nye omikronvariant viser sig at sprede sig mindst 20 gange hurtigere end den oprindelige stamme på grund af sine 30 mutationer (Grossman og Stahel, 2022). Heldigvis er det også langt mindre dødeligt, fordi det ikke angriber lungevæv i sine tidlige stadier (Zimmer og Ghorayshi, 2021). Man kan også analysere coronavirus-restriktioner fra et etisk perspektiv: Skal vi sænke corona-foranstaltningerne, selvom det kan bringe flere liv i fare? Fra den 28. januar 2021 har coronavirus en dødelighed på 0,51%. Dette er relativt højt sammenlignet med andre respiratoriske vira såsom influenza, som har en dødelighed på 0, 01%. COVID-19 påvirker uforholdsmæssigt sårbare grupper, såsom dem med underliggende helbredsproblemer som diabetes, fedme eller autoimmune sygdomme. Dette gælder især hos ældre på grund af den øgede mængde af helbredsproblemer samt et immunsystem, der forringes med alderen. Coronavirus smitter de øvre luftveje, herunder lungerne. Den bryder ind i cellerne og beordrer dem til at lave kopier af virussen. Cellen sprænger så op og sender nye kopier af virussen til andre celler. Til sidst, hvis der ikke er et effektivt immunrespons, vil patienten gå til grunde på grund af lungeskade, især med COVID-19-stammer forud for Omicron-varianten. Under en karantæne er der minimal menneskelig kontakt, hvilket bremser spredningen af virussen. Men at forhindre social kontakt har sine egne ødelæggende virkninger. For eksempel var der under lockdownen over 2,5 millioner børn, der var i fare for at falde bagud i deres læring (<unk>Jongeren<unk> 2021') ("Uddannelse og COVID-19", 2022). Endvidere var der ifølge OSF Healthcare <unk>Gennemsnitligt ugentlige besøg på skadestuen for mistænkte selvmordsforsøg blandt unge piger steget med mere end 50% i forhold til samme periode for et år siden<unk> (OSF Health Care, 2021). Selv om flere liv står på spil, kan man ved at tage ekstra forholdsregler for dem i risikogruppen trygt genåbne samfundet og forebygge selvmord og indlæringsvanskeligheder hos de unge. Desuden kan vacciner i første omgang forhindre større skade på væv. Fra et samfundsmæssigt perspektiv har coronavirus vist sig at være et "splinterproblem", der har fået nogle mennesker til at nægte vaccination. Mange borgere afholder sig fra at blive vaccineret uden virkelig at forstå konsekvenserne. Der er to typer vacciner: mRNA og virusvektor. mRNA-vaccinen mod COVID-19 var den første mRNA-vaccin, der blev anvendt i offentligheden. mRNA-vacciner har RNA inde i lipider, som hjælper RNA med at komme ind i cellen. Ribosomer læser RNA'et og instruerer cellerne i at lave de samme spikeproteiner som SARS-CoV-2. Kroppen genkender derefter, at Corona-spike-proteiner er invaderende og skaber antistoffer til at ødelægge dem. Til sammenligning indsætter virusvektorvacciner en harmløs kopi af virussen med det samme spike protein DNA, hvilket får immunsystemet til at angribe den og huske den. For begge typer vacciner vil hukommelses- B- celler fortsætte med at skabe antistoffer, hvis personen bliver udsat for den rigtige virus i fremtiden. Ifølge Dr. Stahel har <unk>Omicron muteret så meget, at den har mindre affinitet med hensyn til antistoffer fra vaccinen, der genkender den, så derfor er svaret booster-indsprøjtningen, fordi du vil overvælde virussen med mængden af immunresponsen, selvom der ikke er et perfekt match<unk> (Grossman og Stahel, 2022). Således spiller de oprindelige vaccindoser og for nylig booster- vaccinen en vigtig rolle i forebyggelsen af infektioner, men endnu vigtigere i at reducere risikoen for alvorlig sygdom og død. Men nye undersøgelser har vist, at effektiv immunitet kan aftage inden for seks måneder, hvilket gør det nødvendigt at få årlige doser, der ligner influenza (Doucleff). 13,6% af befolkningen over 18 år nægter at blive vaccineret, primært på grund af mistillid til regeringen (<unk>Vaccinations COVID-19 vaccinations<unk>, 2022). Dette begrænser virkningerne af flokimmunitet, et begreb, hvor virussen ikke længere vil kunne sprede sig, hvis tilstrækkeligt mange mennesker vaccineres, da alle målene er immune. Endelig må man overveje de økonomiske konsekvenser af en lockdown. Afspærringen forårsagede kolossal arbejdsløshed, især for dem, der arbejdede i rejseindustrien. For eksempel mistede 114 millioner mennesker deres job i 2020 (Richter, 2021), ifølge World Economic Forum. Endvidere forårsagede lockdowns over hele verden også et anslået tab på 3,2 billioner euro i arbejdsindtægter. Selv med de ødelæggende økonomiske virkninger, må man overveje det faktum, at der sættes liv på spil, når der ikke træffes passende corona-foranstaltninger. Ifølge NPR ville der have været ca. 488 gange så mange tilfælde i Kina, hvis der ikke var truffet tilstrækkelige foranstaltninger, og dermed reddet millioner af liv (Beaubien, 2020). Afslutningsvis vil jeg, ved at se på COVID-19 fra et politisk, etisk, socialt og økonomisk synspunkt, konkludere, at selv om virussen er meget smitsom og dødelig for visse grupper, er lockdowns kun midlertidige løsninger. En indeslutning er kun gavnlig for vores samfund, når dødeligheden begynder at stige. Ved at træffe foranstaltninger tidligt kan landene derfor begrænse spredningen af virussen. For eksempel tog det seks måneder, før masker blev set som en levedygtig foranstaltning. Som i den første lockdown, mistede titusindvis af mennesker deres job, og over 2,5 millioner børn måtte deltage i fjernundervisning i Nederlandene ("Jongeren", 2021). Ved at tage forholdsregler i tide og være forberedt, behøver man ikke at gå i lockdown. Men hvis dødsfaldene begynder at blive for mange, er det værd at håndhæve en forholdsmæssig mængde corona-foranstaltninger.