Parādiet rīta rutīnu no 2 gadu vecāku perspektīvas
Es pamodos un esmu viena gultā, tumšs ir un man ir bail. Es aicinu mammu un jūtos tik atvieglots, kad dzirdēju viņas soļus uz manu guļamistabu. Viņa pieķērās pie manis, un es jūtos laimīgs un apmierināts. Es atkal pamodos ar saules staru acīs un zinu, ka ir rīta laiks, kad saule ir uzcelta. Es apgriezos un redzēju, ka māte joprojām guļ blakus. Es sēdēju un pateicu, ka ir rīts. Brālis ieradās un lūdza, lai spēlējos. Es tik ļoti ceru, ka varēšu spēlēt ar savām rotaļlietām! Es skrēju pa gājēju un izvēlos savu mīļāko puzzli, tam ir visas burvju krāsas! Es lūdzu savu brāli par palīdzību, lai pabeigtu galvojumu un sajūtu lepnumu, kad tas ir pabeigts. Es dzirdu manu mammu zvanot no apakšas, viņa saka, ka brokastis ir gatavs. Mans vēders ir izsalcis, un es nokāpju lejā uz virtuves salu, kur viņa man atnesa manu mīļāko, lielu trauku! Kad es ēdu, es jūtos, ka kaut kas nokrīt uz manu galvu. Es to norādīju mammai, un viņa to izmazgāja ar drēbju. Kad pabeigšu, māte saka, ka ir laiks apģērbties. Es gribu palīdzēt, tāpēc noņemu pidžamu pats!