Lūdzu, apkopojit paskaidrojumus par krāsu aklības cēloņiem un ārstēšanu, kas minēti šajā tekstā.
Context:Visbiežāk kolorblinduma cēlonis ir paveldēta problēma vai atšķirība vienā vai vairākās no trīs retinā esošajām kūku šūnu klasēm, kas veicina krāsu redzi. Visbiežāk to izraisa ģenētisks traucējums, ko sauc par dzelteno-zaļajās krāsās dzimušu aklību. Vīriešiem ir lielāka iespēja būt daltonistiem nekā sievietēm, jo gēni, kas ir atbildīgi par visbiežāk sastopamajām krāsas aklības formām, atrodas X hromosomā. Sievietes, kas nav krāsu aklas, var būt krāsu aklības gēnu nesējas un nodot tās saviem bērniem. Farbu aklība var rasties arī tad, ja acs, redzes nervs vai smadzeņu daļas tiek fiziski vai ķīmiski bojātas. To parasti veic ar Ishihara krāsu testu.  Nav ārstniecības līdzekļa pret krāsu slepeni. Diagnoze var ļaut indivīdam vai viņu vecākiem/mācītājiem aktīvi pielāgoties stāvoklim. Īpašas lentes, piemēram, EnChroma brilles vai X-chrom kontaktlentes, var palīdzēt cilvēkiem, kas cieš no sarkan-zaļajām krāsām, veikt dažus krāsu uzdevumus, bet tās neļauj tiem, kas tās lieto, normāli redzēt krāsas". Mobilajās lietotnēs var palīdzēt identificēt krāsas".
Visbiežāk kolorblinduma cēlonis ir ģenētisks traucējums. Vīriešiem ir lielāka iespējamība būt krāsu aklam nekā sievietēm, jo par to atbildīgie gēni atrodas X hromosomā. Sievietes, kas nav krāsu aklas, joprojām var būt krāsu aklības gēnu nesējas un nodot tās tālāk. Jebkāds fizisks vai ķīmisks bojājums acī, redzes nervā vai smadzenēs var izraisīt to pašu.  Nav ārstniecības līdzekļa pret kolorblindību. Pacienti, kam ir tas, var aktīvi pielāgoties stāvoklim vai izmantot speciālus brilles vai lentes, kas var palīdzēt cilvēkiem, kam ir sarkan-zaļš kolorblindums, noteiktā mērā. Ir pieejamas arī mobilo lietotņu programmas, kas palīdz identificēt krāsas.