בהתחשב בפרק הזה על המלחמה הקרה, למה הסובייטים נסוגו מהמלחמה באפגניסטן?
Context:לאחר מלחמת העולם השנייה, חלקים ממזרח ומרכז אירופה, כולל מזרח גרמניה וחלקים מזרחיים של אוסטריה, כבשו על ידי הצבא האדום על פי ועידת פוטסדאם. ממשלות קומוניסטיות תלויות הותקנו במדינות הלוויין של הבלוק המזרחי. לאחר שהפכה למעצמה הגרעינית השנייה בעולם, ברית המועצות הקימה את ברית וורשה, ונכנסה למאבק על שליטה עולמית, הידוע כ"מלחמה הקרה", עם ארצות הברית והנאט"ו. לאחר מותו של סטאלין בשנת 1953 ומשך תקופה קצרה של שלטון קולקטיבי, המנהיג החדש ניקיטה חרושצ'וב גינה את סטאלין והשיק את מדיניות הדסטליניזציה, ושחרר אסירים פוליטיים רבים ממחנות העבודה של הגולאג. הפחתת המדיניות הדיכאונית הפכה מאוחר יותר ל"תפוגת חרושצ'וב". באותו הזמן, מתח המלחמה הקרה הגיע לשיאו כאשר שני היריבים התנגשו על פריסת טילים יופיטר של ארצות הברית בטורקיה וטילים סובייטיים בקובה.  ב-1957, ברית המועצות שיגרה את הלוויין המלאכותי הראשון בעולם, ספוטניק 1, ובכך החלה עידן החלל. הקוסמונאט הרוסי יורי גגארין הפך לאדם הראשון שמקיף את כדור הארץ, על סיפונה של החללית המנוהלת ווסטוק 1 ב-12 באפריל 1961. בעקבות הפיכתו של חרושצ'וב ב-1964, התקופה הבאה של שלטון קולקטיבי, עד שלוניד ברז'נייב הפך למנהיג. עידן שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 נקרא מאוחר יותר עידן ההתייצבנות. רפורמת קוסיגין משנת 1965 נועדה להפחתת מרכזיות חלקית של הכלכלה הסובייטית. בשנת 1979, לאחר מהפכה בהנהגת קומוניסטים באפגניסטן, כוחות סובייטיים פלשו למדינה, ובסופו של דבר החלו במלחמת הסובייטית-אפגנית. במאי 1988, הסובייטים החלו לסגת מאפגניסטן, בשל התנגדות בינלאומית, מלחמת גרילה אנטי-סובייטית מתמשכת, וחוסר תמיכה מאזרחים סובייטיים.  החל משנת 1985, המנהיג הסובייטי האחרון, מיכאיל גורבצ'וב, שחיפש לחוקק רפורמות ליברליות במערכת הסובייטית, הציב את מדיניות הגלאסנוסט (פתיחות) ופרסטרויקה (שינוי מבנה) בניסיון לסיים את תקופת ההתייצב הכלכלי ולדמוקרטיזציה של הממשלה. עם זאת, זה הוביל לעלייה של תנועות לאומיות והפרדות חזקות ברחבי המדינה. לפני 1991, הכלכלה הסובייטית הייתה השנייה בגודלה בעולם, אבל בשנים האחרונות שלה, היא נכנסה למשבר.  ב-1991, התערבות כלכלית ופוליטית החלה להתפרק כאשר מדינות הבלטי החליטו להתנתק מהברית המועצות. ב-17 במרץ נערך משאל עם, שבו רוב רובם של האזרחים שהשתתפו הצביעו בעד שינוי ברית המועצות לפדרציה מחודשת. ביוני 1991, בוריס ילצין הפך לנשיא הראשון שנבחר באופן ישיר בהיסטוריה הרוסית כאשר הוא נבחר לנשיא הרוסיה. באוגוסט 1991, ניסיון הפיכה על ידי חברי ממשלת גורבצ'וב, שהכוון נגד גורבצ'וב ומטרתו הייתה לשמר את ברית המועצות, הוביל בסופו של דבר לסוף המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. ב-25 בדצמבר 1991, בעקבות פירוק ברית המועצות, יחד עם רוסיה העכשווית, עלו ארבעה עשר מדינות פוסט-סובייטיות אחרות.
הסובייטים נסוגו מהמלחמה הסובייטית-אפגנית שהחלה במאי 1988 עקב התנגדות בינלאומית, מלחמה גרילה אנטי-סובייטית מתמשכת, וחוסר תמיכה מאזרחים סובייטיים.