Opišite jutranjo rutino iz perspektive 2-letnika.
Zbudim se in sem sam v postelji, temno je in me je strah. Pokličem mamo in se mi olajša, ko slišim njene korake v mojo spalnico. Ona se stiska k meni in jaz se počutim srečno in zadovoljno. Znova se zbujam z soncem v očeh in vem, da je jutro, ko je sonce vzšlo. Obrnem se in vidim, da moja mama še vedno spi poleg mene. Sedim in ji povem, da je jutro. Moj brat je prišel in me prosil, naj se igram v igralnici. Veselim se igranja z igračami. Po hodniku sem tekel in izbral svojo najljubšo sestavljanko, ki ima vse barve mavrice! Prosim brata, naj mi pomaga dokončati sestavljanko in bom ponosen, ko bo končana. Slišim mamo, kako nas kliče od spodaj. Pravi, da je zajtrk pripravljen. Počutim se lačno in grem dol v kuhinjo, kjer mi prinese mojo najljubšo, veliko skledo kaše! Medtem ko jem, čutim, da nekaj pade na mojo brado. To pokažem mamici in ona ga obriše s krpo. Ko končam, mama pravi, da je čas, da se oblečem. Hočem pomagati, zato si slečem pižamo.