Frumuseţea e obiectivă sau subiectivă?
Opiniile cu privire la această întrebare diferă de la o persoană la alta. Din punct de vedere statistic, un model de preferință este ușor vizibil pe ceea ce oamenii ar descrie ca frumos. Un exemplu evident al acestui fenomen este standardul de frumuseţe pentru femei şi bărbaţi. Societatea pare să fie de acord cu privire la ce trăsături, atât fizice, cât şi interioare, pot considera o persoană frumoasă. Standardul de frumusețe este, de asemenea, proiectat dincolo de oameni, pe rase de animale, de exemplu, în expozițiile de pisici. Se pare că există o legătură între frumuseţe şi cât de mult seamănă ea cu perfecţiunea. De exemplu, un trandafir cu multe petale şi fără lacrimi sau zgârieturi este, în general, considerat mai frumos decât unul cu mai puţine petale, vizibil distruse. Cu toate acestea, întrebarea perfecțiunii ridică și o problemă, deoarece este dificil și, probabil, imposibil de definit perfecțiunea. Frumuseţea nu înseamnă neapărat perfecţiune. De exemplu, ochii mari sunt considerați din punct de vedere statistic mai atractivi, însă, în ceea ce privește scopul lor biologic, nu au superioritate față de ochii mici. Prin urmare, atât frumuseţea, cât şi perfecţiunea depind de perspectiva sau de scopul cu care priveşti un obiect.  În plus, trebuie luate în considerare şi fluctuaţiile evidente care au avut loc de-a lungul secolelor şi culturilor în ceea ce priveşte ceea ce este considerat frumos. De exemplu, tendinţele modei şi stilurile de artă se schimbă constant. În plus, diversitatea de opinii sugerează că nu există nimic care să fie considerat frumos de toată lumea, deci chiar dacă majoritatea consideră un anumit obiect sau lucru frumos, frumusețea lui rămâne subiectivă, deoarece rămâne bazată pe o preferință în continuă schimbare, mai degrabă decât pe un adevăr obiectiv.