Ištraukti pavardes, turinčias įtakos Rubeno Darijo poezijai
Context:Prancūzų poezija turėjo lemiamą įtaką Dario kaip poeto formavimui. Pirmiausia, romantikai, ypač Viktoras Hugo. Vėliau Dario buvo labai paveiktas parnasų: Théophile Gautier, Catulle Mendès ir José María de Heredia. Dar viena lemiama įtaka buvo prozės ir poezijos rašytojas ir Kubos nacionalinis didvyris Jose Martis. Paskutinė Darianų estetikos apibrėžtis yra jo žavėjimasis simbolistai, ypač Paulas Verlainas. Savo poetinę trajektoriją darydamas Cantos de vida y esperanza (1905) pradiniame eilėraštyje, pats Dario sintezuoja savo pagrindines įtakas, kai tvirtina, kad jis buvo "stiprus su Hugo ir dviprasmis su Verlaine" ("su Hugo fuerte y con Verlaine ambiguo").  Savo knygoje "Prosas Profanas" (1896) jau buvo parašyta pastraipa, kuri atskleidžia prancūzų kultūros svarbą jo literatūros kūrinio vystymuisi:  Baltas barzdas senas ispanas nurodo į eilę garsių portretų: "Jis sako, kad tai - didis Miguel de Cervantes Saavedra, vienarankis genijus; tai - Lope de Vega, tai - Garcilaso, tai - Quintana". Prašau jo dėl kilnaus vyro Graciano, dėl Teresos iš Avilos, dėl drąsios Góngoros ir stipriausio iš visų, Francisco de Quevedo y Villegaso. Tada sakau: "Šekspyras! Dante! Hugo...! (o mano galvoje: Verlaine...!) " Tada, atsisveikinant: "Viešpatie, svarbu pasakyti: mano žmona yra iš mano žemės; mano meilužė yra iš Paryžiaus".  "Los raros" - tai ilustratyvus knyga apie literatūrinį skonį, kurią jis išleido tais pačiais metais kaip ir "Prosas profanas" ir skirta trumpai apšviesti kai kuriuos rašytojus ir intelektualus, kuriems jis jautė gilią pagarbą. Tarp knygoje esančių rašytojų yra Edgaras Alanas Poe, Villiers de l'Isle Adam, Léon Bloy, Paul Verlaine, Lautréamont, Eugénio de Castro ir José Martí (paskutinis yra vienintelis paminėtas, kuris parašė savo literatūrinį darbą ispanų kalba). Prancūzijos kultūros dominavimas yra akivaizdus. Darío rašė: "Modernizmą sudaro tik ispanų poezija ir proza, peržiūrėta iš gerų prancūzų poezijos ir prancūzų prozės". Išskyrus savo pradinį etapą, prieš Azul..., kuriame jo poezija daug skolinga XIX amžiaus ispanų poezijos dideliems vardams, tokiems kaip Núñez de Arce ir Campoamor, Dario buvo didelis Bécquer gerbėjas. Ispanijos temos yra gerai atspindimos jo kūriniuose, jau "Prosas profanas" ir ypač po jo antros kelionės į Ispaniją 1899 m. Žinodamas šiuolaikinį Ispanijos nuosmukį politikoje ir meno srityje (įsipareigojimas, kurį jis dalijosi su vadinama 98 metų karta), jis dažnai buvo įkvėptas praeities veikėjų ir elementų. Kalbant apie autorius kitomis kalbomis, verta paminėti, kad jis jautė didelį pagarbą trims rašytojams iš Jungtinių Valstijų: Ralfui Waldo Emersonui, Edgarui Allanui Poe'ui ir Waltui Whitmanui. [ citacija reikalinga ]
Viktoras Hugo Théophile Gautier Catulle Mendès José María de Heredia Jose Martí Paul Verlaine Edgaras Alanas Po Villiers de l'Isle Adam Léon Bloy Lautréamont Eugénio de Castro Ralfas Valdo Emersonas Voltas Vitmanas