Apibūdinkite kiekybinį palengvinimą trimis ar mažiau taškų.
Context:Kiekybinis palengvinimas (angl. quantitative easing, QE) - tai pinigų politikos veiksmas, kai centrinis bankas pirko iš anksto nustatytą valstybės obligacijų ar kitų finansinių turto kiekį, kad paskatintų ekonominę veiklą. Kiekybinis palengvinimas yra nauja pinigų politikos forma, kuri tapo plačiai taikoma po 2007-2008 m. finansų krizės. Ji skirta sumažinti ekonomikos nuosmukį, kai infliacija yra labai maža arba neigiama, todėl įprasta pinigų politika tampa neveiksminga. Kiekybinis griežtinimas (QT) veikia priešingai, kai dėl pinigų politikos priežasčių centrinis bankas parduoda dalį savo turimų valstybės obligacijų ar kitų finansinių turto.  Panašiai kaip įprastinėse atviros rinkos operacijose, naudojamose pinigų politikai įgyvendinti, centrinis bankas įgyvendina kiekybinį palengvinimą, perkant finansinį turtą iš komercinių bankų ir kitų finansų įstaigų, tokiu būdu didinant tų finansinio turto kainas ir mažinant jų grąžą, tuo pačiu didindamas pinigų pasiūlą. Tačiau, skirtingai nei įprasta politika, kiekybinis palengvinimas paprastai apima dideles iš anksto nustatytas sumas, kurias per iš anksto nustatytą laikotarpį įsigyja rizikingesni arba ilgalaikiai turtai (o ne trumpalaikės valstybės obligacijos).  Centriniai bankai paprastai imasi kiekybinės lengvatos, kai jų nominalios palūkanų normos tikslas artėja prie nulio arba pasiekia ją. Labai mažos palūkanų normos sukelia likvidumo spąstus, kai žmonės labiau linkę laikyti grynųjų pinigų ar labai likvidų turtą, atsižvelgiant į mažą kitų finansinių turto grąžą. Dėl to palūkanų normos sunkiai gali nukristi žemiau nulio; tada pinigų institucijos gali naudoti kiekybinę lengvinimą, kad toliau paskatintų ekonomiką, o ne bandytų toliau mažinti palūkanų normą.  Kiekybinis palengvinimas gali padėti ištraukti ekonomiką iš recesijos ir padėti užtikrinti, kad infliacija nepakiltų žemiau centrinio banko nustatyto infliacijos tikslo. Tačiau QE programos taip pat kritikuojamos dėl jų šalutinių poveikių ir pavojų, įskaitant tai, kad politika yra veiksmingesnė nei numatyta kovojant su defliacija (kuri ilgainiui sukelia didesnę infliaciją) arba nėra pakankamai veiksminga, jei bankai vis dar nenori skolinti, o potencialūs skolintojai nenori skolintis. Kiekybinis palengvinimas taip pat buvo kritikuojamas dėl to, kad jis didina finansinių turto kainas, prisidėdamas prie nelygybės. Kai kurie pagrindiniai centriniai bankai po 2007-2008 m. pasaulinės finansų krizės ir vėl reaguodami į COVID-19 pandemiją ėmėsi kiekybinio palengvinimo priemonių.
1- Kiekybinis palengvinimas (QE) yra pinigų politikos veiksmas, kai vyriausybė perka obligacijas ir kitus turtą, kad ilgalaikės palūkanų normos būtų mažos, kad būtų stimuliuojama ekonomika.  2- ji buvo įvestas po didžioji finansų krizė (GFC) 2008 m.  3- Ji prisideda prie nelygybės, didindama finansinį turtą.