Glede na ta odstavek o hladni vojni, zakaj so se Sovjeti umaknili iz vojne v Afganistanu?
Context:Po drugi svetovni vojni je Rdeča armada zasedla dele vzhodne in srednje Evrope, vključno z Vzhodno Nemčijo in vzhodnimi deli Avstrije, v skladu s Potsdamsko konferenco. V državah vzhodnega bloka so bile ustanovljene odvisne komunistične vlade. Po tem, ko je Sovjetska zveza postala druga jedrska sila na svetu, je vzpostavila zavezništvo Varšavskega pakta in začela boj za svetovno prevlado, znan kot hladna vojna, s tekmecami ZDA in NATO. Po Stalinovi smrti leta 1953 in kratkem obdobju kolektivne vladavine je novi voditelj Nikita Hruščov obtožil Stalina in začel politiko de-stalinizacije, s čimer je osvobodil številne politične zapornike iz delovnih taborišč Gulag. Splošno zmanjšanje represivnih politik je kasneje postalo znano kot Hruščovsko odmrzovanje. Hkrati je napetost hladne vojne dosegla svoj vrhunec, ko sta se dva tekmeca spopadla zaradi namestitve raket Jupiter iz Združenih držav Amerike v Turčiji in sovjetskih raket na Kubi.  Leta 1957 je Sovjetska zveza izstrelila prvi umetni satelit na svetu, Sputnik 1, s čimer je začela vesoljska doba. Ruski kozmonavt Jurij Gagarin je postal prvi človek, ki je obkrožil Zemljo, na krovu vesoljske ladje Vostok 1 12. aprila 1961. Po spodrsnitvi Hruščova leta 1964 je sledilo še eno obdobje kolektivne vladavine, dokler Leonid Brejnev ni postal vodja. Obdobje sedemdesetih in zgodnjih osemdesetih let prejšnjega stoletja je bilo kasneje označeno kot obdobje stagnacije. Reforma Kosigina iz leta 1965 je imela za cilj delno decentralizacijo sovjetskega gospodarstva. Leta 1979, po komunistični revoluciji v Afganistanu, so sovjetske sile napadle državo, s čimer so na koncu začele sovjetsko-afganistansko vojno. Maja 1988 so Sovjeti začeli umikati iz Afganistana zaradi mednarodnega nasprotovanja, vztrajnega antisovjetskega gerilskega boja in pomanjkanja podpore sovjetskih državljanov.  Od leta 1985 naprej je zadnji sovjetski voditelj Mihail Gorbačov, ki je skušal uvesti liberalne reforme v sovjetski sistem, uvedel politiko glasnosti (odprtosti) in perestrojke (prerazporeditve) v poskusu končanja obdobja gospodarske stagnacije in demokratizacije vlade. To pa je vodilo k vzponu močnih nacionalističnih in separatističnih gibanj po vsej državi. Sovjetsko gospodarstvo je bilo pred letom 1991 drugo največje na svetu, v zadnjih letih pa je prišlo do krize.  Do leta 1991 so se začele pojavljati gospodarske in politične zmede, saj so se baltske države odločile, da se ločijo od Sovjetske zveze. 17. marca je bil izveden referendum, na katerem je velika večina udeleženih državljanov glasovala za spremembo Sovjetske zveze v obnovljeno federacijo. Junija 1991 je Boris Jelcin postal prvi neposredno izvoljeni predsednik v ruski zgodovini, ko je bil izvoljen za predsednika Ruske SFSR. Avgusta 1991 je poskus državnega udara članov Gorbačovove vlade, usmerjen proti Gorbačovu in namenjen ohranjanju Sovjetske zveze, namesto tega privedel do konca Komunistične stranke Sovjetske zveze. 25. decembra 1991 se je po razpadu Sovjetske zveze skupaj s sodobno Rusijo pojavilo štirinajst drugih postsovjetskih držav.
Sovjeti so se umaknili iz sovjetsko-afganistanske vojne, ki se je začela maja 1988 zaradi mednarodnega nasprotovanja, vztrajnega antisovjetskega gerilskega boja in pomanjkanja podpore sovjetskih državljanov.